Ухвала
Іменем України

16 квітня 2026 року
м. Київ

справа № 175/19272/24
провадження № 61-2722ск26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крат В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощоков Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2025 року у складі судді: Журавель Т. С., та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 січня 2026 року у складі колегії суддів: Свистунової О. В., Макарова М. О., Пищиди М. М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, Відділу освіти, культури, молоді та спорту Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання незаконними дій, визнання незаконним та скасування рішення, скасування державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, Відділу освіти, культури, молоді та спорту Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання незаконними дій, визнання незаконним та скасування рішення, скасування державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою.

Позовна заява мотивована тим, що 09 червня 2023 року  ОСОБА_1 звернувся до Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 1221486200:03:170:0001, із зміною цільового призначення з «Для ведення особистого селянського господарства» (код КВЦПЗД - 01.03) на «Для сінокосіння і випасання худоби» (код КВЦПЗД - 01.08), для подальшої передачі вказаної ділянки йому в оренду.

Листами Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області була надана інформація про те, що на пленарному засіданні ради прийняте рішення від 25 травня 2023 року, згідно якого земельна ділянка з кадастровим номером 1221486200:03:170:0001 передана у постійне користування Відділу освіти, молоді та спорту Новоолександрівської сільської ради.

Позивач зазначав, що станом на час отримання зазначених листів на офіційному сайті ради у рішенні зазначений інший кадастровий номер - 1221481500:03:170:0001, а не запитуваний у його клопотанні - 1221486200:03:170:0001.

12 липня 2023 року позивачем під час перегляду офіційного сайту ради було виявлено, що до протоколу та рішення сесії були внесені зміни, які полягали у підміні кадастрових номерів земельної ділянки, де замість 1221481500:03:170:0001, вже значилося 1221486200:03:170:0001. Виправлення в протоколі 34 сесії ради від 25 травня 2023 року здійснено на підставі резолюції сільського голови, при цьому акт під час внесення змін (виправлень) до протоколу не складався.

Оскільки передача земельної ділянки Відділу освіти, культури, молоді та спорту Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області була здійснена з грубими порушеннями норм чинного законодавства, позивач вважав, що вона повинна була бути надана в оренду саме йому.

Ураховуючи викладене, позивач просив суд:
визнати незаконними дії Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області щодо внесення змін до рішення сесії від 25 травня 2023 року № 3389-34/VІІІ в частині виправлення кадастрового номеру ділянки, скасувавши рішення сесії та державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою.

Рішенням Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2025 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що:
позивачем не доведено порушення його права Новоолександрівською сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області у зв`язку з внесенням змін до рішення сесії від 25 травня 2023 року № 3389-34/VІІІ в частині виправлення кадастрового номеру ділянки, оскільки на момент звернення позивача до органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу йому земельної ділянки з кадастровим номером 1221486200:03:170:0001, останнього було повідомлено, що бажана земельна ділянка вже перебуває у власності юридичної особи. Отже, дії органу місцевого самоврядування не призвели до припинення права власності позивача на земельну ділянку, яку він бажав отримати, у зв`язку з чим є правомірними;
відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові, про що зроблено висновок, зокрема і в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справа № 582/18/21 (провадження № 61-20968сво21).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 січня 2026 року:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення;
рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2025 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що:
правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів, а тому суд повинен установити, чи були порушені або не визнані права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду за їх захистом, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову у їх задоволенні;
водночас, відмовляючи у задоволення позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відсутні докази порушення прав позивача, оскільки судом встановлено, що на пленарному засіданні Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області було прийняте рішення від 25 травня 2023 року № 3389-34/VІІІ, згідно якого земельна ділянка з кадастровим номером 1221481500:03:170:0001 передана у постійне користування Відділу освіти, молоді та спорту Новоолександрівської сільської ради, при цьому у зв`язку з технічною опискою у кадастровому номері, на підставі резолюції сільського голови, на офіційному сайті сільської ради були внесені виправлення в рішенні сесії № 3389-34/VIII від 25 травня 2023 року та в протоколі пленарного засідання 34 сесії VIII скликання від 25 травня 2023 року на кадастровий номер 1221486200:03:170:0001;
колегія суддів дійшла висновку, що внесення змін в рішення сесії № 3389-34/VIII від 25 травня 2023 року шляхом виправлення описки в частині кадастрового номеру виділеної ділянки не створює, а ні для ОСОБА_1 , а ні для будь-яких інших осіб жодних правових наслідків;
окрім цього, апеляційний суд звернув увагу, що в Україні діє КАТОТТГ (Кодифікатор адміністративно-територіальних одиниць та територій територіальних громад), затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 26 листопада 2020 року № 290 (у редакції наказу Мінрегіону від 12 січня 2021 року № 3) (далі - Кодифікатор), який запроваджений у деклараціях на заміну Класифікатора об`єктів адміністративно-територіального устрою України (КОАТУУ). Відповідно до довідника КАТОТТГ Новоолександрівська територіальна громада Дніпровського району Дніпропетровської області має код КАТОТТГ UA12020130010023313, код КОАТУУ 1221486201. Отже, спірна земельна ділянка з кадастровим номером 1221486200:03:170:0001 відповідає Кодифікатору адміністративно-територіальних одиниць та територій територіальних громад. Водночас, згідно відомостей з довідника КАТОТТГ на території Дніпропетровської області земельні ділянки з кодом КОАТУУ 1221481500 відсутні. Таким чином, наведеним спростовуються доводи позивача про те, що дії Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області щодо внесення змін до рішення сесії від 25 травня 2023 року № 3389-34/VІІІ в частині виправлення кадастрового номеру ділянки є незаконними;
апеляційний суд виснував, що порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові, про що зроблено висновок, зокрема і в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справа № 582/18/21 (провадження № 61-20968сво21). З огляду на вказане колегія суддів погодилась з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову у зв`язку із недоведеністю позивачем порушення його прав оскаржуваним рішенням сільської ради;
апеляційним судом відхилено доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки обставинам, встановленим в рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року у справі № 160/24048/23. Оскільки ухвалюючи рішення у справі № 160/24048/23 місцевий окружний адміністративний суд дійшов висновку, що рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або відмову у наданні дозволу належить до виключних повноважень Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області шляхом прийняття відповідних рішень на пленарному засіданні. При цьому рішення, дії або бездіяльність міської ради щодо надання земельних ділянок можуть бути оскаржені до суду. При цьому, суд зазначив, що згідно пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин відповідно до закону. Частиною першою статті 59 цього Закону встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства суд виснував, що розгляд клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою в порядку відповіді на звернення громадянина вчинено відповідачем не у визначений законодавцем спосіб. Водночас у цій справі предметом позову є визнання незаконними дій Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області щодо внесення змін до рішення сесії від 25 травня 2023 року № 3389-34/VІІІ в частині виправлення кадастрового номеру ділянки, яка була передана у постійне користування Відділу освіти, молоді та спорту Новоолександрівської сільської ради. Тобто, вказаним рішенням сільської ради жодним чином не порушуються права та обов`язки позивача ОСОБА_1 . Разом з тим, відновлення свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання позивач може отримати за наслідками розгляду адміністративної справи № 160/24048/23 та у разі прийняття рішення сільською радою, яке буде стосуватися безпосередньо прав позивача;
ураховуючи викладене, апеляційний суд виснував, що позивачем не доведено порушення його права Новоолександрівською сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області у зв`язку з внесенням змін до рішення сесії від 25 травня 2023 року № 3389-34/VІІІ в частині виправлення описки кадастрового номеру ділянки, оскільки на момент звернення позивача до органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу йому земельної ділянки з кадастровим номером 1221486200:03:170:0001, останнього було повідомлено, що бажана земельна ділянка вже перебуває у власності юридичної особи. Отже, дії органу місцевого самоврядування не призвели до припинення права власності позивача на земельну ділянку, яку він бажав отримати, у зв`язку з чим є правомірними;
доводи апеляційної скарги про те, що станом на час звернення позивача до сільської ради (09 червня 2023 року) земельна ділянка знаходилася в комунальній власності місцевої громади, при цьому, ні фактично, ні формально не була передана будь-якій особі у власність чи користування - не заслуговують на увагу, оскільки наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що спірна земельна ділянка рішенням Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 25 травня 2023 року № 3389-34/VІІІ була передана у постійне користування відділу освіти, молоді та спорту Новоолександрівської сільської ради.

ОСОБА_1 02 березня 2026 року через підсистему Електронний суд подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 січня 2026 року (повне судове рішення складено 30 січня 2026 року).

Ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2026 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 19 березня 2026 року ці недоліки було усунуто, зокрема, подано уточнену касаційну скаргу, у якій ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Підставою касаційного оскарження судових рішень ОСОБА_1 зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права, оскільки суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 19 жовтня 2023 року у справі № 9901/43/21; від 03 листопада 2022 року у справі № 320/5760/21; від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц, постанові Верховного Суду України від 30 січня 2013 року № 6-168цс12.

У клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження. 

У частині першій статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскаржена постанова Дніпровського апеляційного суду ухвалена 27 січня 2026 року (повне судове рішення складено 30 січня 2026 року). Касаційна скарга подана через підсистему Електронний суд 02 березня 2026 року, тобто касаційна скарга (ураховуючи вихідні дні) подана в межах строку на касаційне оскарження. Тому клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження задоволенню не підлягає.

Касаційна скарга мотивована тим, що:
у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 жовтня 2023 року у справі № 9901/43/21 зроблено висновок, який не було ураховано апеляційним судом про те, що стаття 19 Конституції України зобов`язує суб`єкта владних повноважень діяти лише на виконання закону, за умови і в межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України, дотримуватися встановленої законом процедури та обирати лише визначені законом засоби. Апеляційний суд визнав правомірним внесення змін до рішення сесії Ради № 3389-34/VIII (заміну кадастрового номера земельної ділянки) без скликання пленарного засідання, без розгляду питання постійною комісією, без відеофіксації та без складення акта, тобто поза будь-якою передбаченою законом процедурою;
Верховний Суд у постанові від 03 листопада 2022 року у справі № 320/5760/21 визначив, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний або надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, або відмовити у наданні такого дозволу з підстав, встановлених законом. Відсутність рішення по суті клопотання є протиправною бездіяльністю. Суди дійшли висновку про відсутність порушеного інтересу скаржника, хоча: (а) скаржник 09 червня 2023 року звернувся з клопотанням щодо земельної ділянки 1221486200:03:170:0001, яка на той момент перебувала у комунальній власності без обтяжень; (б) Рада зобов`язана була надати дозвіл або відмовити з підстав частини третьої статті 123 ЗК; (в) протиправна бездіяльність Ради визнана рішенням у справі № 160/24048/23 (преюдиціальний факт); (г) незаконна реєстрація права за відділом створила юридичну перешкоду для реалізації права скаржника;
Велика Палата ВС визначила, що поведінка органу місцевого самоврядування є недобросовісною, коли він необґрунтовано зволікає з наданням дозволу на розроблення проекту землеустрою. Рада не лише зволікала з розглядом клопотання (що визнано протиправною бездіяльністю у справі № 160/24048/23), але й створила штучну перешкоду шляхом таємної зміни кадастрового номера в рішенні сесії після звернення скаржника, зареєструвавши на підставі зміненого рішення право постійного користування за відділом. Суди не оцінили цю поведінку як недобросовісну, всупереч висновку Великої Палати;
суди кваліфікували заміну кадастрового номера з 1221481500:03:170:0001 на 1221486200:03:170:0001 як «виправлення суто технічної описки», хоча кадастровий номер є унікальним ідентифікатором земельної ділянки (ст. 16 ЗУ «Про Державний земельний кадастр»). При цьому апеляційний суд сам встановив, що первинний номер 1221481500:03:170:0001 не існує в КАТОТТГ - код КОАТУУ 1221481500 відсутній на території Дніпропетровської області. Отже, рішення сесії стосувалося неіснуючого об`єкта, а «виправлення» на реально існуючий номер є фактичним прийняттям нового рішення щодо іншого об`єкта. Зміна предмета рішення ради щодо земельних відносин є виключною компетенцією ради на пленарному засіданні;
оскільки рішення набрало чинності 02 червня 2023 року з к/н 1221481500 (частина 5 статті 59 Закону № 280/97-ВР), та оскільки жодного рішення щодо к/н 1221486200 ніколи не приймалося, підстав для державної реєстрації речового права на ділянку зав не існувало;
суди обох інстанцій не застосували належним чином статтю 19 Конституції у взаємозв`язку з нормами ЗУ «Про місцеве самоврядування». Матеріалами справи беззаперечно встановлено, що: зміни внесені за резолюцією сільського голови окремими посадовцями, без розгляду на пленарному засіданні; питання не виносилося на постійну комісію, висновки (рекомендації) відсутні (всупереч частині 10 статті 47 Закону); виправлення до протоколу внесені кульковою ручкою, акт виправлення не складався; жодна з посадових осіб не мала повноважень на такі дії згідно із законом чи посадовими інструкціями. Це порушення усіх трьох складових статті 19 Конституції: підстави, меж повноважень і способу;
порушений інтерес скаржника полягає у такому: на дату звернення (09 червня 2023 року) ділянка 1221486200:03:170:0001 перебувала у комунальній власності без будь-яких обтяжень (витяг з РРП від 18 квітня 2023 року). Оприлюднене рішення сесії стосувалося іншої (неіснуючої) ділянки. Законних перешкод для задоволення клопотання не існувало. Рада зобов`язана була надати дозвіл або відмовити з підстав, вичерпний перелік яких встановлено частиною третьою статті 123 ЗК. Як встановив ВС у постанові від 03 листопада 2022 року у справі № 320/5760/21: суб`єкт владних повноважень зобов`язаний або надати дозвіл позивачу на розроблення проекту землеустрою, або відмовити у наданні такого дозволу з підстав, встановлених законом. Протиправна бездіяльність Ради визнана судовим рішенням у справі № 160/24048/23 - це преюдиціальний факт порушення прав скаржника. Незаконна реєстрація права постійного користування за відділом створює юридичну перешкоду для реалізації скаржником права на отримання ділянки в оренду. ВП ВС у постанові від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц визначила: поведінка ОМС є недобросовісною, коли він необґрунтовано зволікає з наданням дозволу. Рада не лише зволікала, але й створила штучну перешкоду шляхом таємної зміни кадастрового номера. У Скаржника наявний охоронюваний законом інтерес, порушений протиправними діями Ради. Суди неправильно застосували статті 15, 16 ЦК України;
суди не дали жодної оцінки тому факту, що ділянка передана суб`єкту, який за своєю правовою природою, повноваженнями та видом діяльності об`єктивно позбавлений можливості її використовувати за цільовим призначенням;
справа порушує фундаментальне питання: чи мають посадові особи ОМС право одноосібно, поза межами пленарного засідання, змінювати зміст оприлюдненого рішення ради (зокрема, ідентифікаційні дані земельної ділянки).

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Суди встановили, що на пленарному засіданні Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області було прийняте рішення від 25.05.2023 року № 3389-34/VІІІ, згідно якого земельна ділянка з кадастровим номером 1221481500:03:170:0001 передана у постійне користування відділу освіти, молоді та спорту Новоолександрівської сільської ради, при цьому у зв`язку з технічною опискою у кадастровому номері, на підставі резолюції сільського голови, на офіційному сайті сільської ради були внесені виправлення в рішенні сесії № 3389-34/VIII від 25.05.2023 року та в протоколі пленарного засідання 34 сесії VIII скликання від 25.05.2023 року на кадастровий номер 1221486200:03:170:0001.

ОСОБА_1 звернувся до Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області з клопотанням від 09 червня 2023 року, зареєстрованого за вх. № 565/2-15, про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 1221486200:03:170:0001, із зміною цільового призначення з «Для ведення особистого селянського господарства» (код КВЦПЗД - 01.03) на «Для сінокосіння і випасання худоби» (код КВЦПЗД - 01.08), для подальшої передачі, вказаної ділянки ОСОБА_1 в оренду.

15 червня 2023 року ОСОБА_1 додатково звернувся до Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області з заявою від 13 червня 2023 року вх.№ 599/2-15 від 09 червня 2023 року та надав додаткові документи до клопотання від 09 червня 2023 року.

Листами від 12 червня 2023 року № 1259/2-15 та від 28 червня 2023 року № 1351/2-15, Новоолександрівська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області була надана інформація про те, що на пленарному засіданні Ради прийняте рішення від 25 травня 2023 року № 3389-34/VІІІ, згідно якого земельна ділянка з кадастровим номером 1221486200:03:170:0001 передана у постійне користування відділу освіти, молоді та спорту Новоолександрівської сільської ради, з метою подальшого використання для будівництва та обслуговування об`єктів фізичної культури і спорту: розташування об`єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт - клубів, стаціонарних і наметових туристично - оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів (код КВЦПЗ - 07.02).

ОСОБА_1 на офіційному сайті Новоолександрівської сільської ради були зняті копії наступних документів, а саме: протоколу 34 сесії сільської ради від 25 травня 2023 року; рішення 34 сесії сільської ради від 25 травня 2023 року № 3389-34/VIII, з яких вбачається, що Новоолександрівською сільською радою було розглянуто питання щодо земельної ділянки, з кадастровим номером: 1221481500:03:170:0001, у зв`язку з чим до Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області були направлені запити щодо надання інформації.

Суди на підставі листа Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 07 липня 2023 року № 33/2-24 та додатку до нього, а саме витягу з протоколу від 16 травня 2023 року № 5 засідання постійної комісії з питань містобудування, будівництва, земельних відносин та охорони навколишнього середовища Новоолександрівської сільської ради встановили, що на засіданні даної комісії в порядку денному значилася земельна ділянка, саме з кадастровим номером 1221481500:03:170:0001, питання щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1221486200:03:170:0001 не розглядалося.

Згідно з листом Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 17 липня 2023 року № 34/2-24 відповідно до службової записки від 03 липня 2023 року вх.№ 2790/2-14, яка була складена начальником відділу з питань земельних відносин, архітектурно-будівної діяльності та кадастру апарату виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради, на підставі резолюції сільського голови, на офіційному сайті сільської ради були внесені виправлення в рішенні сесії «Про передачу земельної ділянки кадастровий номер 12214815(62)00:03:170:0001 в постійне користування відділу освіти, культури, молоді та спорту Новоолександрівської сільської ради» № 3389-34/VIII від 25 травня 2023 року. Дані виправлення були здійснені спеціалістом 2 категорії державної реєстрації актів цивільного стану відділу загально-організаційного забезпечення апарату виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Оленою Сторчеус, а секретарем сільської ради Наталією ТКАЧ особисто були внесені виправлення в протоколі пленарного засідання 34 сесії VIII скликання від 25 травня 2023 року у паперовому вигляді.

Листом Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 27 липня 2023 року № 39/2-24 повідомлено, що акт під час внесення змін (виправлень) до протоколу пленарного засідання 34 сесії Новоолександрівської сільської ради восьмого скликання від 25 травня 2023 року не складався.

Листом Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 27 липня 2023 року № 40/2-24 повідомлено, що на постійній депутатській Комісії сільської ради питання щодо необхідності та можливості внесення змін до рішення сесії Новоолександрівської сільської ради № 3389-34/VIII від 25 травня 2023 року, не розглядалось.

Суди на підставі листа Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 23 лютого 2024 року № 20/2-24 встановили, що висновки (рекомендації) постійної Комісії щодо прийняття рішення від 25 травня 2023 року ради № 3389-34/VIII, про передачу земельної ділянки в постійне користування відділу освіти, культури, молоді та спорту Новоолександрівської сільської, в сільській раді відсутні.

Суди на підставі витягу з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 15 жовтня 2024 року встановили, що земельна ділянка з кадастровим номером 1221486200:03:170:0001, цільове призначення: «для введення особистого селянського господарства» (код КВЦПЗД - 01.03), зареєстрована за юридичною особою - Відділом освіти, культури, молоді та спорту Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області.

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду (див, зокрема, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 02 лютого 2026 року в справі № 713/1153/23 (провадження № 61-17202сво23)).

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 02 лютого 2026 року в справі № 713/1153/23 (провадження № 61-17202сво23)).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 02 лютого 2026 року в справі № 713/1153/23 (провадження № 61-17202сво23)).

Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновляє порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування (див. пункт 8.54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 січня 2022 року всправі № 910/10784/16 (провадження № 12-30гс21), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 02 лютого 2026 року в справі № 713/1153/23 (провадження № 61-17202сво23)).

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина перша статті 21 ЦК України).

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, й ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних прав, і такі правовідносини мають майновий характер або пов`язані з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів (див., зокрема: постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 квітня 2018 року в справі № 361/2965/15-а (провадження № 11-190апп18), від 09 листопада 2021 року у справі № 542/1403/17 (провадження № 14-106цс21)).

Касаційний суд уже зауважував, що:
правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування (частина перша статті 21 ЦК України) по своїй суті не є правочином. Як наслідок до незаконності правового акту індивідуальної дії, виданого органом місцевого самоврядування (частина перша статті 21 ЦК України), положення ЦК України та інших законів про правочини, зокрема й норми як § 1, так і § 2 глави 16 ЦК України, не можуть бути застосовані;
незаконність правового акту індивідуальної дії, виданого органом місцевого самоврядування (частина перша статті 21 ЦК України) як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про незаконність правового акту індивідуальної дії, виданого органом місцевого самоврядування (частина перша статті 21 ЦК України) не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. Про порушення суб`єктивного права правовим актом індивідуальної дії, виданим органом місцевого самоврядування (частина перша статті 21 ЦК України), може свідчити те, що він перешкоджає суб`єкту в реалізації його права або інтересу (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2025 року у справі № 465/820/23 (провадження № 61-2509св25), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 02 лютого 2026 року в справі № 713/1153/23 (провадження № 61-17202сво23)).

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 02 лютого 2026 року в справі № 713/1153/23 (провадження № 61-17202сво23)).

Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Диспозитивність - один з базових принципів судочинства, керуючись яким, позивач самостійно вирішує, які позовні вимоги заявляти. Суд позбавлений можливості формулювати позовні вимоги замість позивача. Якщо особою заявляється належна позовна вимога, яка може її ефективно захистити, суди не повинні відмовляти у її задоволенні виключно з формальних міркувань. Така відмова призведе до необхідності особи повторно звертатись до суду за захистом своїх прав (які при цьому могли бути ефективно захищені), що невиправдано затягне вирішення справи по суті (див. пункт 118 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 грудня 2022 року в справі № 914/2350/18 (914/608/20) (провадження № 12-83гс21)).

У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Таким чином, суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 червня 2022 року в справі № 602/1455/20 (провадження № 61-475св22)).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

При відмові у задоволенні позову про визнання незаконними дій Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області щодо внесення змін до рішення сесії від 25 травня 2023 року № 3389-34/VІІІ в частині виправлення кадастрового номеру ділянки, скасування рішення сесії та державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою, суди обґрунтовано вважали, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами порушення його прав, свобод та інтересів внесенням змін до рішення сесії від 25 травня 2023 року № 3389-34/VІІІ в частині виправлення кадастрового номеру ділянки, оспореними рішеннями сільської ради та державною реєстрацією права постійного користування земельною ділянкою. Оскільки станом на час звернення позивача до сільської ради (09 червня 2023 року) спірна земельна ділянка рішенням Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 25 травня 2023 року № 3389-34/VІІІ була передана у постійне користування відділу освіти, молоді та спорту Новоолександрівської сільської ради.

За таких обставин суди зробили обґрунтований висновок про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.

Посилання у касаційній скарзі на висновки, викладені у постановах Верховного Суду: від 19 жовтня 2023 року у справі № 9901/43/21; від 03 листопада 2022 року у справі № 320/5760/21; від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц, постанові Верховного Суду України від 30 січня 2013 року № 6-168цс12 необґрунтовані, оскільки вони зроблені за інших фактичних обставин.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої постанови апеляційного суду свідчить, що касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Керуючись статтями 260, 390, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження відмовити.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, Відділу освіти, культури, молоді та спорту Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання незаконними дій, визнання незаконним та скасування рішення, скасування державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:  В. І. Крат
І. О. Дундар 

Є. В. Краснощоков