Дата документу  Справа № 333/8341/25 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний № 333/8341/25 Головуючий в 1 інстанції Наумова І.Й. 
Провадження № 33/807/803/26 Доповідач у 2-й інстанції – Солодовніков Р.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2026 року           м. Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Солодовніков Р.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Струць Тетяни Ігорівни на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2026 року, -
в с т а н о в и в :

1. Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.
Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 665,60 грн судового збору.
Згідно з оскаржуваною постановою, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення про те, що він 29.08.2025 о 04:54 год. в м. Запоріжжя, Комунарський район, пр.Соборний, 17 керував транспортним засобом Volkswagen Golf, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного засобу Alkotest Drager 6820, результат 1,21‰. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування, про повторність попереджений. Водій порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху (далі ПДР).
2. Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
Не погоджуючись з таким рішенням, адвокат Струць Т.І. подала апеляційну скаргу, в якій просила оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Постанову суду вважає незаконною. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилалася на те, що:
-поліцейські безпідставно зупинили ОСОБА_1 та не повідомили причину зупинки;
-працівник поліції не оголосив ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння і в протоколі їх не зазначив;
-акт огляду на стан сп`яніння не містить дату та час його складання, а також у ньому не зазначено, що він відноситься до протоколу про адміністративне правопорушення;
-працівники поліції не пропонували пройти медичне освідування на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі;
-працівниками поліції порушений порядок проведення огляду водія-військовослужбовця на стан сп`яніння, а тому вважається недійсним;
- ОСОБА_1 не було належно роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката; 
-суд першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення не врахував характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини;
-враховуючи, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, адміністративне правопорушення не завдало збитків державним, суспільним інтересам або громадянам, є підстави для звільнення його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням відповідно до ст. 22 КУпАП із закриття провадження у справі.
3. Позиції сторін.
У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник Струць Т.І. повторно не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами провадження.
Будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи, повідомлень про поважні причини неявки чи доказів неможливості участі у судовому засіданні ними не подано.
За таких обставин неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисника є реалізацією їх процесуального права, а не перешкодою для здійснення правосуддя. Враховуючи належне повідомлення учасників провадження, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, а також необхідність дотримання розумних строків судового розгляду і виконання завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті та не є підставою для її відкладення.
4. Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не ґрунтується на доказах, долучених до протоколу та досліджених судом в суді першої та апеляційної інстанції.
Суд першої інстанції поклав в основу свого рішення про доведеність винуватості ОСОБА_1 такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №437244 від 29 серпня 2025 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Результат огляду на стан сп`яніння 1,21 проміле (проба позитивна); результат тестування на алкоголь до протоколу серії ЕПР1 №437244 від 29 серпня 2025 року «ALCOTEST Драгер 6820» тест № 2994, результат позитивний 1,21 %; довідку інспектора УПП в Запорізькій області ДПП про те, що ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_2 від 05.09.2023, повторності за ст.130 КУпАП не має; відеозапис, долучений до матеріалів адміністративної справи.
Перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції такий висновок суду вважає необґрунтованим, оскільки він не підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи та вважає його передчасним і таким, що зроблений на підставі неповного з`ясування обставин справи та неповноти судового розгляду.
Положеннями статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Вказані положення Закону повністю узгоджуються з вимогами Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі Порядок) та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженої спільним Наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року.
Цими нормативними актами, визначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Перелік ознак за наявності яких працівник поліції має право звернутися до особи із відповідною пропозицією щодо необхідності проходження огляду на виявлення стану сп`яніння, наведений в п.п. 3, 4 розділу 1 Інструкції № 1452/735.
Відповідно до п.6 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Предметом доказування у справах про керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння є дві ключові обставини: факт безпосереднього керування автомобілем (або іншим транспортним засобом) особою та факт перебування цієї особи в стані алкогольного сп`яніння на момент керування.
Таким чином, керування у стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, чи під впливом ліків, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, встановлений ст.130 КУпАП, при цьому водій погодився з результатом огляду на місці зупинки транспортного засобу, а у випадку незгоди – пройшов огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, який у встановленому законом порядку підтвердив факт перебування водія у стані сп`яніння.
Працівником поліції було проведено огляд ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціального технічного засобу, з результатом якого водій не погодився. Однак після висловлення незгоди поліцейський, всупереч вимогам статті 266 КУпАП та встановленому порядку проведення огляду, не запропонував водію пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я та не забезпечив його направлення до такого закладу.
Апеляційний суд звертає увагу, що у разі незгоди водія з результатом огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу, саме медичний огляд у закладі охорони здоров`я є належним процесуальним способом підтвердження або спростування факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння. 
За таких обставин позитивний результат огляду, проведеного поліцейським із використанням спеціального технічного засобу, за наявності незгоди водія з його результатом не може бути достатньою підставою для складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Такі дії поліцейських суперечать вимогам ч. 5 ст. 266 КУпАП, якою встановлено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України) (п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010).
Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення, який передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Наведені вище обставини свідчать про порушення поліцейським встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння, який викликає сумніви щодо об`єктивності дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Вказані обставини суд першої інстанції не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
5. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин як відсутність складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.
Отже, з огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, тому її слід задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП України, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника Струць Тетяни Ігорівни задовольнити.
Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2026 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду Р.С. Солодовніков