Справа № 476/228/26
Провадження № 2/476/294/2026

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.06.2026 року         с-ще Єланець

Єланецький районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого-судді    Чернякової Н.В.
за участю секретаря     Желєзняк А.А.
відповідачки ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором 

В С Т А Н О В И В :

02.04.2026 року представник товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 05.04.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога" та відповідачкою укладено кредитний договір № 205056589 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов договору, кредитодавець зобов`язався надати відповідачці кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії, у розмірі 13500,00 грн. на умовах, передбачених договором, а відповідачка зобов`язалася одержати та повернути кредит, сплатити відсотки за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно умов договору відповідачці були перераховані кредитні кошти на її банківську карту в сумі 13500,00 грн. В подальшому, відповідачка збільшила суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума кредиту становить 22000,00 грн.
28.11.2018 року між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, який неодноразово продовжено додатковими угодами. Відповідно до реєстру прав вимоги № 141 від 06.07.2021 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 205056589 від 05.04.2021 року. 
05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01. Відповідно до реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 року до вищевказаного договору факторингу від ТОВ "Таліон Плюс" до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 205056589 від 05.04.2021 року. 
В подальшому, 11.07.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ "ЕЙС" уклали договір факторингу №11/07/25-Е. Відповідно до реєстру боржників б/н від 14.07.2025 року до вищевказаного договору факторингу, ТОВ "ЕЙС" отримало право вимоги до відповідачки на загальну суму 77270,04 грн. 
Відповідачка не виконувала своїх зобов`язань за кредитним договором № 205056589 від 05.04.2021 року, тому станом на момент подання позовної заяви у неї виникла заборгованість у розмірі 77270,04 грн., яка складається з наступного: 19939,49 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 57330,55 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом.
Посилаючись викладене, представник ТОВ «Фінансова компанія "ЕЙС" просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №205056589 від 05.04.2021 року у розмірі 77270,04 грн., судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. 
В судовому засіданні відповідачка позовні вимоги визнала частково в частині розміру тіла кредиту в сумі 19939,49 грн. В задоволенні решти вимог просила відмовити. 
Вислухавши відповідачку, дослідивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, 05.04.2021 року, після оформлення заявки на отримання грошових коштів між відповідачкою ОСОБА_1 та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" укладено договір № 205056589 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 13500,00 грн. строком на 30 днів із орієнтовною реальною процентною ставкою 154,58 відсотків річних. 
15.04.2021 року ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідачка ОСОБА_1 уклали додаткову угоду до договору № 205056589 від 05.04.2021 року. Сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 2300 грн. з 15.04.2021 року на строк дії договору № 205056589 від 05.04.2021 року на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, надані у кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору.
22.04.2021 року ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідачка ОСОБА_1 уклали додаткову угоду до договору № 205056589 від 05.04.2021 року. Сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 1550 грн. з 22.04.2021 року на строк дії договору № 205056589 від 05.04.2021 року на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, надані у кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору.
27.04.2021 року ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідачка ОСОБА_1 уклали додаткову угоду до договору № 205056589 від 05.04.2021 року. Сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 1350 грн. з 27.04.2021 року на строк дії договору № 205056589 від 05.04.2021 року на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, надані у кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору.
30.04.2021 року ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідачка ОСОБА_1 уклали додаткову угоду до договору № 205056589 від 05.04.2021 року. Сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 3300 грн. з 30.04.2021 року на строк дії договору № 205056589 від 05.04.2021 року на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, надані у кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 205056589 від 05.04.2021 року, який складений ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога" заборгованість відповідачки становить 51129,27 грн., яка складається з наступного: 19939,49 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 31189,78 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом.
28.11.2018 року між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, який неодноразово продовжено додатковими угодами. Відповідно до реєстру прав вимоги № 141 від 06.07.2021 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 205056589 від 05.04.2021 року. 
05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01. Відповідно до реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 року до вищевказаного договору факторингу від ТОВ "Таліон Плюс" до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 205056589 від 05.04.2021 року. 
В подальшому, 11.07.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ "ЕЙС" уклали договір факторингу №11/07/25-Е. Відповідно до реєстру боржників б/н від 14.07.2025 року до вищевказаного договору факторингу, ТОВ "ЕЙС" отримало право вимоги до відповідачки на загальну суму 77270,04 грн. 
Із матеріалів справи слідує, що відповідачка не виконувала своїх зобов`язань за кредитним договором № 205056589 від 05.04.2021 року, тому станом на момент подання позовної заяви їй нараховано заборгованість у розмірі 77270,04 грн., яка складається з наступного: 19939,49 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 57330,55 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом.
Так, відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч.1ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини 1-3 статті 12 ЦПК України).
Як вбачається з розрахунку первісного кредитора заборгованість відповідачки становить 51129,27 грн., яка складається з наступного: 19939,49 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 31189,78 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом.
Із матеріалів справи слідує, що відповідачкою належним чином умови договору не виконані та отримані кредитні кошти не повернуті.
Враховуючи наведені обставини та вимоги статті 526 ЦК України наявні підстави для стягнення на користь позивача з відповідачки суми заборгованості за тілом кредитом у розмірі 19939,49 грн., яка виникла на підставі укладеного 05.04.2021 року кредитного договору між позичальником та первісним кредитором, а також стягнення передбачених договором процентів.
Із наданого розрахунку заборгованості, проведеного первісним кредитором і, який передано за правом вимоги іншому кредитору, слідує, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» нараховано ОСОБА_1 заборгованість за умовами договору, а саме: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 19939,49 грн., заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом в розмірі 31189,78 грн., а всього на загальну суму 51129,27 грн. Вказана сума зазначена у розрахунку заборгованості за кредитним договором № 205056589 від 05.04.2021 року. 
Разом з тим, правонаступником первісного кредитору, яким за договором факторингу стало ТОВ «Таліон Плюс», ОСОБА_1 додатково нараховано проценти за користування кредитом, які разом з сумою процентів, що передано за правом вимоги, склали загальну суму 77270,04 грн. Вказану суму ТОВ «Таліон Плюс» передав на підставі іншого договору факторингу, укладеного ним з ТОВ ФК «Онлайн Фінанс», а останні, в свою чергу, позивачу ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», які заявили про їх стягнення у поданому до суду позові.
Проте, додатково нараховані проценти, хоча і нараховані відповідно до умов договору, але виконані особою, яка отримала лише право вимоги за договором факторингу на підставі реєстру боржників з визначенням суми боргу первісним кредитором, а отже до неї не перейшло право здійснення додаткових нарахувань за договором, як то процентів, комісії тощо.
На підставі викладеного, у позивача, як правонаступника попередніх кредиторів виникло право вимоги до боржника, яке визначено виключно первісним кредитором у виді боргу, розрахованого на момент його передачі своєму правонаступнику.
Таким чином, суд вважає наявними підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором, що визначено первісним кредитором на загальну суму 51129,27 грн., яка складається з наступного: 19939,49 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 31189,78 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, який перейшов на підставі права вимоги до позивача, а тому підлягає стягненню на його користь з відповідачки ОСОБА_1 .
Також представником позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідачки на користь позивача сплаченого судового збору в сумі 2662 грн. 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн.
Так, відповідно до ч.ч.1,3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, по в`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, і витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи(частина 4 статті 137 ЦПК України). 
У разі часткового задоволення позову судові витрати, в тому числі і витрати на правничу допомогу, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 3 частини 2 статті 141 ЦПК України).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат, в тому числі і витрат на правничу допомогу, суд, зокрема, враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову (частина 3 статті 141 ЦПК України).
Визначаючи суми відшкодування судових витрат на користь позивача, суд приходить до переконання, що у відповідності до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню 1761,69 грн. у рахунок відшкодування сплаченого судового збору та 4631,87 грн. в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволеної частини позовних вимог. 
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд 

У Х В А Л И В:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" (код ЄДРПОУ - 42986956) заборгованість за кредитним договором №205056589 від 05.04.2021 року у розмірі 51129 (п`ятдесят одна тисяча сто двадцять дев`ять) грн. 27 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" (код ЄДРПОУ - 42986956) 1761 (одна тисяча сімсот шістдесят одна) грн. 69 коп. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору та 4631 (чотири тисячі шістсот тридцять одна) грн. 87 коп. в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. 
Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлено 26.06.2026 року.

Суддя         Н.В. Чернякова