БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
13.05.2026
Справа № 497/1376/25
Провадження № 2/497/918/26
Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2026 року            м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого - судді Кодінцевої С.В.,
за участю секретаря судового засідання - Мунтянової В.Р.,
без участі сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути на його користь з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 142813103 від 30.12.2021 у розмірі 27 732,92 гривень, а також судові витрати у розмірі 2422,40 гривень та 7000 гривень витрат на правову допомогу.
Свої вимоги мотивує тим, що 30.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (далі - Первісний кредитор, ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога») та ОСОБА_1 (далі - Відповідач) було укладено кредитний договір №142813103 (далі - Кредитний договір) на суму 11 200,00 гривень.
Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV8GN95. 
Згідно умов Кредитного договору, Первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував Відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі: - 11 200,00 гривень 30.12.2021 на банківську карту № 5375-41XX-XXXX-3817 Відповідача, яку Відповідач вказав у Заявці при укладенні Кредитного договору.
28.11.2018 між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі - ТОВ «Таліон Плюс») укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (далі - Договір факторингу 1). У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1.
05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») укладено Договір факторингу №05/0820-01. 
29.05.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивачем укладено Договір факторингу №29/05/25-Е (далі - Договір факторингу 3) відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. 
Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором, становить - 27 732,92 грн, яка складається з: 
11 200,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 
16 532,92 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 
0,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
Оскільки відповідач заборгованість за кредитним договором не сплатив, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права. 

Заочним рішенням Болградського районного суду Одеської області від 03.11.2026 року (а.с.139-144):
В клопотанні відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження по справі - відмовлено.
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , від 19.02.2024 виданий органом 5129, РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», 02090, місто Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 42986956, рахунок НОМЕР_3 в АТ «Універсал Банк» 21133352, МФО 322001 заборгованість за Кредитним договором № 142813103 від 30.12.2021року станом на 17.06.2025 року у розмірі 27 732,92 гривень (двадцять сім тисяч сімсот тридцять дві гривні 92 копійки), яка складається з наступного:
-11 200,00 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 
-16 532,92 гривень - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 
та
- 2422.40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) судового збору;
- 5 000.00 гривень (п`ять тисяч гривень) витрати на професійну правничу допомогу (а.с.139-144).

Ухвалою від 24.02.2026 року заяву ОСОБА_1 , яка подана від його імені представником Пінчук В.В. про перегляд заочного рішення - задоволено (а.с.152-156).
Заочне рішення Болградського районного суду Одеської області від 03.11.2025 року по цивільній справі № 497/1376/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - скасовано.
Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.
Призначено судове засідання на 02.04.2026 року о 13:00 годині в залі судового засідання №4 в приміщенні Болградського районного суду Одеської області за адресою: вул.25 Серпня, №192, м.Болград, Одеська область.
Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам частин 1-3 ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову (а.с.152-156).

У строк встановлений даною ухвалою суду відповідач та його представник відзив не надіслали. 26.02.2026 року за підписом представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Пінчук В.В. отримано додаткові пояснення у справі (а.с.162-167). 
В цих поясненнях представник стверджує, що:
В матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достовірні докази отримання ОСОБА_3 грошових коштів. Натомість, згідно відповіді АТ "УНІВЕРСАЛБАНК", на запит суду банк повідомив, що фінансовии? номер заявлении? в позові для укладення первісного договору НОМЕР_8 не був фінансовим номером ОСОБА_3 . 
Оскільки позовні вимоги Позивача ґрунтуються, в першу чергу на укладенні первісного договору - Кредитного договру з використанням одноразового ідентифікатора, якии? повинен був надіи?ти саме на фінансовии? номер позичальника, вважаю, що враховуючи відповідь банку докази укладення договору ОСОБА_3 відсутні. 
Разом з тим, у Виписці наданіи? банком відсутні посилання на призначення отриманого платежу: саме на виконання спірного кредитного договору. 
За таких обставин, доказування Позивача грунтується на припущеннях та не є доведеним. 
Відсотки нараховані неправомірно, всупереч ЗУ "Про соціальнии? і правовии? захист віи?ськовослужбовців та членів і?х сімеи?". 
А саме, згідно п. 15 ст. 14 зазначеного Закону військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову … штрафні санкціі?, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. 
По твердженню представника відповідач є віи?ськослужбовцем та підпадає під дану категорію осіб, які мають звільнятись від штрафних санкціи? та процентів за користування кредитом. 
При цьому, представник зазначила, про те, що у заяві про перегляд заочного рішення, відповідачем викладена позиція щодо недісності вимоги за договорами факторингу, адже на момент укладення первісного договору, Відповідачу не було відомо про існування переходу прав вимоги, останніи? не погоджувався на і?х істотні умови, тому за зазначених обставин, це є самостіи?ною підставою для відмови у позові. 
Представник стверджувала, що:
- перехід права вимоги за договорами факторингу не можливо вважати правомірними. станом на час укладення вказаного договорів факторингу від 28.11.2018 року та
05.08.2020 р. не були погоджені істотні умови договору в частині обсягу вимог, що перейшли до нового кредитора (а саме кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з Відповідачем), і вочевидь, договором не могли бути охоплені зобов`язання відповідача, які виникли після укладення цього договору.
Враховуючи, що позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», наступні переходи прав вимоги, які є за своєю правовою природою с похідними, не можуть слугувати підтвердження переходу вказаного права вимоги до позивача.
Відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.
Відповідач не укладав договорів з іншими кредиторами, не ознайомлювалась та не погоджувалась на умови зазначених договорів факторингу, зокрема які стосуються умов стягнення заборгованості, тобто будь-які зміни до кредитного договору - щодо істотних умов, Відповідач не погоджував.
- оскільки номер телефону, який використовувався під час укладення договору 0636524881, на який надсилався ідентифікатор доступу, не є фінансовим номером відповідача, зазначені обставини свідчать про належне укладення кредитного договору № 142813103 від 30.12.2021, у тому числі погодження позичальника ОСОБА_1 з умовами цього договору шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором;
- щодо нарахованих відсотків представник відповідача зазначила, що згідно з пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захиствійськовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, чинній станом на 18 травня 2021 року) військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
З цих підстав представник відповідача просила в задоволенні позову відмовити.

В судове засідання 02.04.2026 року:
- представник позивача не прибув, про час та місце проведення розгляду повідомлений згідно вимог чинного законодавства (а.с.157-158). В позовній заяві зазначив клопотання про розгляд справи без участі представника та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.7 зворотна сторінка).
- відповідач до суду не з`явився. Повідомлявся за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с.157) та за електронною поштовою адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с.158);
-представник відповідача - адвокат Пінчук В.В. повідомлена належним чином шляхом надіслання ухвали суду на наявну у справі електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с.158).
В додаткових поясненнях від 02.04.2026 року представник відповідача зазначила клопотання про розгляд справи без участі сторін та їх представників (а.с.160 зворотна сторінка).
Протокольною ухвалою суду відкладено розгляд справи на 13:00 годину 13.05.2026 року, надано стороні відповідача можливість ознайомитися з додатковими пояснення відповідача та відреагувати згідно вимог ЦПК України (а.с.166), про що повідомлено сторін по справі (а.с.167).

В судове засідання 13.05.2026 року: 
- представник позивача не прибув, про час та місце проведення розгляду повідомлявся згідно вимог чинного законодавства (а.с.167). В позовній заяві зазначив клопотання про розгляд справи без участі представника та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.7 зворотна сторінка);
- відповідач та його представник не прибули. Через систему «Електронний суд» представник відповідача ОСОБА_1 - Пінчук В.В. надіслала клопотання про розгляд справи без участі сторін та їх представників (а.с.170). До клопотання долучила довідку т.в.о.командира військової частини НОМЕР_4 від 12.05.2026 року за №596 згідно якої ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_4 від 19.08.2025 року (а.с.171).

Розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Частиною 1 ст.2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до норм пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Судом встановлено, що:
30.12.2021 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» про отримання грошових коштів в кредит в сумі 11200.00 гривень, в якій зазначив свої анкетні дані, паспортні дані, РНОКПП НОМЕР_2 , номер телефону: НОМЕР_5 , ел.пошту: ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер катки НОМЕР_6 (а.с.24).

30.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 142813103 на суму 11 200,00 грн. (а.с.33 зворотна сторінка - а.с.36).
Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV8GN95. 
Перед укладенням Кредитного договору Відповідач з метою отримання кредиту самостійно за допомогою мережі інтернет: 
- перейшов на офіційний сайт Первісного кредитора - www.moneyveo.ua, зареєструвався на даному сайті, створивши Особистий кабінет Позичальника, за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора заповнив та подав Заявку на отримання грошових коштів в кредит (далі - Заявка), в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, РНОКПП, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання….
Отже, саме Відповідач ініціював укладення Кредитного договору, оформивши Заявку на сайті Первісного кредитора, підписавши Кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт Первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету Кредитний договір між Відповідачем та Первісним кредитором не був би укладений.
Кредитний договір укладено відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Отже, у Кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов Кредитного договору в тому числі щодо розміру кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки.
Дії відповідача ОСОБА_1 при укладенні вказаного договору були вчинені відповідно до Порядоку дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцептування оферти та укладення електронного договору та отримання фінансових послуг під торговельною маркою «MONEYVEO», затверджений наказом директора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» №20_11/2021(а.с.16-22).
До підписання договору відповідач ОСОБА_1 ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.23-30).
Відповідачем також було підписано Паспорт споживчого кредиту «Смарт» до Договору №142813103 від 30.12.2021 року (а.с.32-33).
Згідно умов Кредитного договору, Первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував Відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі: - 11 200,00 грн 30.12.2021 на банківську карту № 5375-41XX-XXXX-3817 відповідача, яку останній вказав у Заявці при укладенні Кредитного договору (а.с.12).
04.07.2026 року судом отримано відповідь АТ «УніверсалБанк» на виконання ухвали суду від 18.06.2025 року, якою підтверджується факт перерахування коштів у період з 30.12.2021 по 04.01.2022 року на платіжну карту НОМЕР_7 , яка емітована на ім?я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 в розмірі 11200.00 гривень.
При цьому зазначено, що номер телефону НОМЕР_8 не був фінансовим номером телефону за картковим рахунком № НОМЕР_7 та наразі вже не знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 . В анкетних даних ОСОБА_1 зазначений номер телефону  НОМЕР_9  (а.с.102).
АТ «УніверсалБанк» також надав виписку про рух коштів за картковим рахунком платіжної картки № НОМЕР_7 за період з 30.12.2021 року по 04.01.2022 року, яка емітована на ім?я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (а.с.103-104).

В заявах ОСОБА_1 , які надсилали на адресу суду від 16.07.2025 року, від 23.09.2025 року, від 03.11.2025 року (а.с.106, 114, 127) неодноразово, останній зазначав саме номер телефону НОМЕР_9 , який і є його фінансовим номером за кредитною картою НОМЕР_7 , яка емітована на ім?я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 і на яку було перераховано в розмірі 11200.00 гривень. 
Також в цих заява відповідач зазначає свою електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка ним особисто була зазначена в заявці на отримання кредиту (а.с.24).
Усі дані, які зазначені відповідачем у вказаній заявці на отримання грошових коштів в кредит від 30.12.2021 року (а.с.24), повністю відповідають даним відповідача.
За встановлених обставин, суд переконався в дійсності укладеного договору між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_10 виданий 05.02.2004 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ел.пошта:  ІНФОРМАЦІЯ_2 , та отримання кредиту в розмірі 1200.00 гривень на кредитну карту № НОМЕР_7 , яка емітована на ім?я ОСОБА_1 .
Отже, Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі, що підтверджується дослідженими вище доказами.

Щодо переходу прав вимоги, судом досліджено наступні докази (а.с.46-88).
28.11.2018 між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі - ТОВ «Таліон Плюс») укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (далі - Договір факторингу 1). У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1.
Первісний кредитор та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання Договору факторингу 1 підписали Реєстр прав вимоги № 174 від 22.02.2022, за яким від Первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. Враховуючи те, що Реєстр прав вимоги містить інформацію щодо великої кількості позичальників, із зазначенням персональних даних інших фізичних осіб, які не мають відношення до предмета позову, Позивачем надано Витяг з Реєстру прав вимог, що містить лише дані Відповідача.
Додатково, для підтвердження факту передачі грошових коштів у розпорядження (фінансування) Первісного кредитора зі сторони ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» згідно Договору факторингу 1 саме за відступлення права вимоги у обсязі кредитних договорів, які зазначені у Реєстрі прав вимоги № 174 від 22.02.2022 до Договору факторингу 1.
05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») укладено Договір факторингу №05/0820-01. 
ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на виконання Договору факторингу 2 підписали Реєстр прав вимоги№ 9 від 30.05.2023 до Договору факторингу 2, за яким від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. Враховуючи те, що Реєстр прав вимоги містить інформацію щодо великої кількості позичальників, із зазначенням персональних даних інших фізичних осіб, які не мають відношення до предмета позову, Позивачем надано Витяг з Реєстру прав вимог, що містить лише дані Відповідача (інші відомості були приховані за допомогою технічних засобів з метою захисту від неправомірного розповсюдження персональних даних інших осіб) (Додаток № 16). 
Додатково, для підтвердження факту передачі грошових коштів у розпорядження (фінансування) ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зі сторони ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» згідно Договору факторингу 2 саме за відступлення права вимоги у обсязі кредитних договорів, які зазначені у Реєстрі прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до Договору факторингу 2.
29.05.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивачем укладено Договір факторингу №29/05/25-Е (далі - Договір факторингу 3) відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором.
Факт переходу прав вимог за кредитними договорами, які зазначені у Реєстрі Боржників № б/н від 29.05.2025 до Позивача підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу 3 (Додаток №20). Додатково, для підтвердження факту передачі грошових коштів у розпорядження (фінансування) ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» зі сторони Позивача згідно Договору факторингу 3 саме за відступлення права вимоги у обсязі кредитних договорів, які зазначені у Реєстрі Боржників № б/н від 29.05.2025 до Договору факторингу 3
Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором, становить - 27 732,92 гривень (а.с.44, 45), яка складається з: 
11 200,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 
16 532,92 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 
0,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи), що підтверджується випискою з особового рахунку на період 29.05.2025 - 05.06.2025 року.

Мотиви суду:
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
За змістом частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну, припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Статті6та627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (стаття 638 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір № 142813103 від 30.12.2021 укладено сторонами в електронній формі.
Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-електронних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У пункті 5 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
За правилом частин четвертої та п`ятої цієї статті пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилами частини восьмої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Як зазначено у статті 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Для встановлення дійсних фактичних обставин справи сторони мають надати до суду належні, допустимі, достатні та достовірні докази, які підлягають оцінці судом.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (частини перша, третя статті 77 ЦПК України).
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).
Відповідно до статті 79 ЦПК України докази мають бути достовірними, тобто такими, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
На підтвердження своїх вимог позивач надав паперову копію електронного договору №142813103 від 30.12.2021, який містить інформацію про його підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV8GN95. який відправлено на номер телефону НОМЕР_5 , що був введений 30.12.2021 о 21:54; довідку щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», відповідно до якої заявка на кредит подана позичальником ОСОБА_1 30.12.2021 о 21:54; договір відправлено позичальнику 30.12.22021; одноразовий ідентифікатор MNV8GN95 для акцепту оферти позичальником (підписання договору одноразовим ідентифікатором) відправлено позичальнику 31.12.2021 на номер телефону НОМЕР_5 ; перерахування грошових коштів позичальнику ОСОБА_1 здійснено 30.12.2025 о 21:55.
Зазначені обставини свідчать про належне укладення кредитного договору № 142813103 від 30.12.2021, у тому числі погодження позичальника ОСОБА_1 з умовами цього договору шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність умовам закону, в тому числі Закону України "Про електронну комерцію", містять постанови Верховного Суду від 09 вересня 2020 року в справі № 732/670/19, від 07 жовтня 2020 року в справі № 127/33824/19, від 12 січня 2021 року в справі №524/5556/19 та від 10 червня 2021 року в справі № 234/7159/20.
Вказані обставини відповідач не спростував, тому, виходячи із сукупності наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що зазначені обставини підтверджують отримання грошових коштів відповідачем у сумі 25900,00 грн за договором № 142813103 від 30.12.2021. 
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою (частина 1).
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Частиною першоюстатті513ЦКУкраїнипередбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. Цивільне законодавство передбачає заміну кредитора в будь-якому зобов`язанні, за винятком зобов`язань, нерозривно пов`язаних з особою кредитора (стаття 515 ЦК України). При цьому заборона на відступлення права вимоги має встановлюватися законом або договором. Таким чином, відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права.
Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором.
Положеннями ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, за встановлених обставин справи та аналізу сукупності наданих доказів, суд доходить висновку, що заявлені вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором № 142813103 від 30.12.2021 року підлягають задоволенню у повному розмірі.

Щодо заперечень відповідача про неправомірність прав переходу за договором факторингу, суд звертає увагу на наступне.
Так, представник вказує, що ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" (Клієнт) та між ТОВ "Таліон Плюс" (Фактор) укладено Договір факторингу No 28/1118-01 (копія долучена до позовноі? заяви). Відповідно до пункту 8.2 Договору факторингу No28/1118-01 від 28.11.2018 строк діі? цього Договору закінчується 28 листопада 2019 року. Відповідно до п.8.6 Додатки та додаткові угоди до даного Договору набувають чинності з моменту і?х підписання обома Сторонами та становлять и?ого невід`ємну частину. 
В подальшому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали ряд додаткових угод: No19 від 28.11.2019, No 26 від 31.12.2020, No27 від 31.12.2021, No31 від 31.12.2022, No32 від 31.12.2023 - якими продовжено строк діі? договору до 31 грудня 2024 року 
Таким чином, з урахуванням визначених строків діі? цього договору та додаткових угод до нього, и?ого виконання здіи?снювалось не одномоментно, а протягом всього часу и?ого діі?, з 28.11.2018 по 31.12.2024. 
Згідно п. 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленіи? у відповідному додатку. 
15.02.2022 відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги No173 до Договору факторингу No 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до Відповідача на загальну суму 27 246,84 грн (копія долучена до позовноі? заяви). 
Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. 
З урахуванням викладених обставин, можна зробити висновок, що Сторони виконали умови договору факторингу No28/1118-01 належним чином, зокрема: підписали договір факторингу No28/1118-01; уклали відповіднии? реєстр прав вимоги та здіи?снили фінансування за відступлення прав вимоги відповідно до умов договору факторингу. 
Таким чином, право вимоги переи?шло від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленіи? у відповідному додатку, а отже Право вимоги до Відповідача переи?шло до ТОВ "Таліон Плюс" 15.02.2022, тобто після укладання Кредитного договору No 681706221 від 15.12.2021.  
Представник відповідача, не врахував наявні у справі докази та помилково визначив, що передача права вимоги відбулася в момент укладення договору факторингу. Проте, відповідно до умов договору факторингу, передача права вимоги здіи?снюється не за самим договором, а за реєстрами, які є додатками до нього. 
В свою чергу, Позивач долучив до позовноі? заяви всі належні докази, а саме: договір факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 р. та витяг з реєстру прав вимоги No173 від 15.02.2022 до Договору факторингу No 28/1118- 01 від 28.11.2018.
Суд звертає увагу, що відповідно до умов договору факторингу No 28/1118-01 від 28.11.2018 передача (відступлення) прав вимоги здіи?снюється у момент підписання реєстру прав вимог. При цьому така передача не прив`язується до конкретного кредитного договору, а охоплює всі права вимоги, зазначені в реєстрах. 
Згідно з умовами договору факторингу, клієнт (первіснии? кредитор) зобов`язувався передати фактору всі права вимоги, зазначені в реєстрах прав вимоги. Це підтверджує факт фактичного відступлення прав вимоги, яке не обмежується виключно моментом укладення кредитного договору чи датою договору факторингу, а відбувається на підставі відповідного реєстру. 
Зокрема, реєстр прав вимоги до договору факторингу від No 28/1118-01 від 28.11.2018 , до якого включено Кредитнии? договір No681706221 від 15.12.2021 укладено 15.02.2022, тобто через три місяці після укладення кредитного договору. Таким чином, на момент включення цього кредитного договору до реєстру, право вимоги вже існувало, а не є маи?бутнім, як помилково вважає Відповідач. 
Реєстр прав вимоги, підписании? сторонами, містить всі необхідні дані (сума вимоги, боржник, дата переходу, підписи), то він є достатнім доказом передачі права вимоги. Відповідно до ст. 203 ЦКУ, правочин є діи?сним, якщо він відповідає волевиявленню сторін та не суперечить закону. 
Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу Украі?ни, істотними умовами договору є умови про и?ого предмет, умови, визначені законом як істотні або необхідні для договорів відповідного виду, а також усі умови, щодо яких за заявою хоча б однієі? із сторін має бути досягнуто згоди. 
Істотними умовами договору факторингу є предмет договору та ціна відступлення права вимоги. Оскільки сторони діи?шли згоди щодо всіх істотних умов договору факторингу No 28/1118-01 від 28.11.2018, це підтверджує належне відступлення права вимоги. Крім того, сторони погодили викласти зазначені умови договору в реєстрі. 
Зокрема, згідно ч. 1. ст. 1077 ЦК Украі?ни - за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошовоі? вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другоі? сторони (клієнта) за плату (у будь-якии? передбачении? договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошовоі? вимоги до третьоі? особи (боржника). 
Отже, Відповідач неправильно трактував положення договору та діи?шов хибного висновку, що передача права вимоги відбувається у момент підписання договору. Насправді ж право вимоги переходить у момент підписання реєстру, якии? є невід`ємною частиною договору факторингу. 
Враховуючи викладене, Позивач належним чином підтвердив факт переходу права вимоги, оскільки виконав умови договору факторингу та надав відповідні документи. Висновок Відповідача про відсутність переходу права вимоги є необґрунтованим, оскільки ґрунтується на помилковому тлумаченні моменту виникнення права вимоги та и?ого передачі за договором факторингу. 

Щодо перехіду права вимоги за кредитним договором No 681706221 від 15.12.2021 відповідно до договору факторингу No05/0820-01 від 05.08.2020 :
05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлаи?н Фінанс» укладено Договір факторингу No 05/0820- 01 (а.с.60-62). 
Відповідно до пункту 8.2 Договору факторингу No05/0820-01 від 05.08.2020 строк діі? цього Договору закінчується 04 серпня 2021 року. 
Відповідно до п.8.6 Додатки та додаткові угоди до даного Договору набувають чинності з моменту і?х підписання обома Сторонами та становлять и?ого невід`ємну частину. 
В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлаи?н Фінанс» уклали ряд додаткових угод: No2 від 03.08.2021 (а.с.64 зворотна сторінка) та No3 від 30.12.2022 (а.с.65 зворотна сторінка) - якими продовжено строк діі? Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. 
Таким чином, додатковими угодами No2 від 03.08.2021 та No3 від 30.12.2022 продовжено строк діі? Договору факторингу No 05/0820-01 від 05.08.2020 до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. 
Пунктом 2.1. Розділу 2 (ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ) Договору факторингу No 05/0820-01 від 05.08.2020 року, ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Онлаи?н Фінанс» Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлаи?н Фінанс зобов`язується і?х прии?няти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. 
Тобто предметом Договору факторингу No 05/0820-01 від 05.08.2020 є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. 
Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу No 05/0820-01 від 05.08.2020 3 визначено, що під правом вимоги розуміється всі права клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в маи?бутньому. 
В тои? же час, відповідно до п. 1.5. Договору факторингу No05/0820-01 від 05.08.2020 встановлено, що Реєстр прав вимоги - означає перелік Прав вимоги до Боржників, що відступається за цим Договором. Форма вказаного Реєстру наведена в Додатку No1 до цього Договору. 
Тобто, Реєстр не є разовим документом, оскільки Договір факторингу передбачає (не забороняє) можливість і?х укладення множинну кількість разів, у разі бажання та необхідності Сторін. 
Згідно п. 4.1. Право вимоги переходить від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлаи?н Фінанс» з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог , по формі установленіи? в Відповідному додатку. 
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги No 9 від 30.05.2023 до Договору факторингу No 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлаи?н Фінанс» переи?шло право вимоги до Відповідача на загальну суму 29682,70 грн (а.с.67). 
Відповідно до п.1.6. Договору Факторингу «Фінансування» - сума коштів, що сплачується Фактором Клієнту за відступлення Права вимоги на умовах цього договору». 
Відповідно до п.3.1.1. Фінансування - належна до сплати Клієнту сума грошових коштів встановлюється в кожному Реєстрі прав вимог окремо. 
Отже, договір No 05/0820 - 01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме 05.08.2020 - 30.12.2024. 
З урахуванням визначених строків діі? цього договору, и?ого виконання здіи?снювалось не одномоментно, а протягом всього часу и?ого діі?. 
Тобто підписання реєстру прав вимог - передача права вимоги відбулась в межах часових рамок чинності Договору факторингу - до 30.12.2024 р. 
Суд звертає увагу, що відповідно до п.п. 5.3.3 договору факторингу No 05/0820-01 від 05.08.2020 Фактор (ТОВ «Фінансова компанія «Онлаи?н Фінанс») має право розпоряджатися Правом вимоги на свіи? власнии? розсуд, в тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб. 
Тобто, створення Реєстрів прав вимог до договорів факторингу No 28/1118-01 від 28.11.2018 та No05/0820-01 від 05.08.2020 відбувається за формою, що визначена у відповідних додатках 
Таким чином, вбачається, що вищезгадані Реєстри можуть бути укладені в будь-якии? момент чинності Договорів факторингу, а перехід права вимоги відбувається в день підписання кожного з Реєстрів. 
Щодо договору факторингу No29/05/25-Е від 29.05.2025: 
29.05.2025 ТОВ «ФК «Онлаи?н Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу No29/05/25-Е (а.с.52-55). 
Відповідно до п.1.1. за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошовоі? Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в маи?бутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. 
Ціна Продажу - сума грошових коштів, що сплачується Фактором Клієнту на умовах даного Договору, розмір якоі? встановлюється згідно з п.3.3. цього Договору. 
Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошовоі? Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, якии? формується згідно з Додатком No 1 є невід`ємною частиною Договору (п.1.1.). Витяг з Реєстру Боржників долучено до позовноі? заяви. 
Згідно п.1.2 Договору перехід від Клієнта (ТОВ «ФК «Онлаи?н Фінанс») до Фактора (Позивач) Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прии?ому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком No2. 
Відповідно до Договору Реєстр Боржників - це інформація, що стосується Боржників, оформлена за формою, встановленою в відповідному Додатку (форма Реєстру Боржників) до цього Договору; 
Таким чином, згідно витягу з Реєстру боржників від ТОВ «ФК «Онлаи?н Фінанс» до Позивача переи?шло право грошовоі? вимоги до Відповідача на загальну суму 29682,70 грн (а.с.50-51, 58). 
Підписании? Сторонами та скріплении? і?х печатками Акт прии?ому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. 
На підтвердження переходу права вимоги до позивача, разом з позовною заявою долучено Акт прии?ому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу No29/05/25-Е від 29.05.2025 (а.с.49). 
За викладено, суд вважає безпідставними в цій частині заперечення представника відповідача.

Твердження представника, що відповідач є віи?ськослужбовцем та підпадає під категорію осіб, які мають звільнятись від штрафних санкціи? та процентів за користування кредитом на підставі п. 15 ст. 14 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» - не заслуговують на увагу, виходячи з наступного. 
Згідно зі статтею 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» - учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час. Перелік підрозділів, що входили до складу діючої армії, та інших формувань визначається Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що сфера дії цього закону поширюється на: військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.
Відповідно до Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози та збереження територіальної цілісності України» на території Луганської та Донецької областей розпочато антитерористичну операцію.
Рішенням Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України» від 01березня 2014 року, яке введене в дію Указом Президента України № 189/2014 від 02березня 2014 року, констатовано виникнення кризової ситуації, яка загрожує національній безпеці України та вимагає необхідності вжиття заходів щодо захисту прав та інтересів громадян України, суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості державних кордонів України, недопущення втручання в її внутрішні справи.
Згідно з пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, чинній станом на 18 травня 2021 року) військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
У подальшому, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання простроченої заборгованості у період дії воєнного стану в Україні» від 27липня 2022 року до вищевказаної норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» було внесено зміни, і він набув такої редакції: «Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля». Пунктом 2 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, одночасно із внесеними змінами було закріплено, що Зміни, передбачені пунктами 1 і 3 розділу I цього Закону, застосовуються до кредитних договорів, укладених після набрання чинності цим Законом (з 19 серпня 2022 року).
За положеннями статті 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
За приписами Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Вперше часткову мобілізацію оголошено на підставі Указу Президента України від 17березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України №1126-VII.
Національний банк України у листі від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. 
На підтвердження наявності пільг передбачених пунктом 15 статті 14 Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», відповідач надав суду:
-копію військового квитка НОМЕР_11 , згідно якого вбачається, що ОСОБА_1 , був мобілізований 02.07.2022 року. Військову присягу прийняв 11.09.2022 року (а.с.128-133);
-копію довідки військової частини НОМЕР_4 від 16.09.2025 року згідно якої молодший сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_4 з 19.08.2025 року (а.с.134 зворотна сторінка);
-копію довідки т.в.о. командира в/ч НОМЕР_4 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України у період з 19.08.2025 року по 16.10.2025 року (а.с.135);
-копію довідки т.в.о. командира в/ч НОМЕР_4 про перебування ОСОБА_1 на військовій службі у військовій частині НОМЕР_4 з 19.08.2025 року (а.с.171).
Таким чином, статус військовослужбовця відповідач набув 11.09.2022 року. 
Кредитний договір № 142813103 укладений 30.12.2021 року: тіло кредиту 11 200.00 гривень, проценти по кредитному договору в розмірі 16 051.84 гривень нараховані станом на 22.02.2022 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.45).
У подальшому ТОВ «Таліон Плюс» здійснило нарахування відсотків за період з 22.02.2022 року по 18.04.2022 року, та загальна сума заборгованості станом на 18.04.2022 року склала: 27 732.92 гривень, з яких:
-11200.00 гривень - заборгованість за тілом кредиту;
-16532.92 гривень - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом.
З досліджено розрахунку заборгованості за кредитним договором №142813103 від 30.12.2021 року . вчиненого ТОВ «Таліон Плюс» вбачається, що в останнє проценти за цим кредитним договором були нараховані 18.04.2022 року в розмірі 19.04 гривень.
Розрахунок здійснено станом на 30.05.2023 року, втім у період з 19.04.2022 року по 30.05.2023 року проценти та інші нарахування не здійснювалися.
А відтак, сума заборгованості, яку просить стягнути позивач утворилася у відповідача станом на 18.04.2022 року в розмірі 27.732.92 гривень, тоді як згідно військового квитка НОМЕР_11 від 29.06.2022 року ОСОБА_1 прийняв військову присягу 11.09.2022 року. На підставі наказу командира в/ч НОМЕР_12 №74-ос від 15.12.2024 року звільнений в запас (демобілізований) 17.12.2024 року (а.с.128 зворотна сторінка). Згідно довідки т.в.о. командира військово частини НОМЕР_4 ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_4 з 19.08.2025 року (а.с.134 зворотна сторінка, 171).
За викладених обставин, суд дійшов до висновку про те, що матеріали справи не містять відповідних документів як доказів звільнення відповідача ОСОБА_1 від нарахування процентів за користування позикою в розумінні ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» за період до набуття ним статусу військовослужбовця. Посвідчення учасника бойових дій є документом, що підтверджує наявність у нього статусу учасника бойових дій та права на пільги відповідно до положень Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Твердження відповідача на те, що дія Закону розповсюджується на відповідача з моменту встановлення особливого періоду не відповідають вимогам закону, оскільки укладення договору та нарахування процентів по ньому припадає на період, коли відповідач не набув статусу військовослужбовця.
Зазначене узгоджується із правовими висновками, які містяться у постанові Верховного Суду від 04 вересня 2024 року у справі № 426/4264/19 (провадження № 61-7310св24).
А відтак, суд вважає неприйнятними доводи відповідача та його представника в частині поширення на ОСОБА_1 пільг, визначених ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»

При вирішенні питання щодо судових витрат суд виходить із наступного.
Відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
У відповідності до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).
Відповідно до вимог частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення справи.
На підтвердження понесених витрат суду надано копії:
- договору про надання правової допомоги, укладеного між адвокатським бюро "Тараненко та партнери" та ТОВ "Фінансова компанія "Ейс" від 29.05.2025 року №29/05/25-01; 
- довіреностей, виданих директором ТОВ "Фінансова компанія "Ейс" бути представником ТОВ "Фінансова компанія "Ейс" в суді 
- акту прийому-передачі наданих послуг, який є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги від 29.05.2025 року №29/05/25-01. 
Присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Європейський суд з прав людини застосовує такі критерії - заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим та мають розумний розмір.
Верховний Суд неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Суд зазначає, що предмет спору у цій справі не є складним, відсутня потреба у вивченні великого обсягу фактичних даних, процесуальні документи, які містяться у ній не є складними та не можуть займати значної витрати часу на їх виготовлення і відпрацювання правової позиції в спірних правовідносинах.
Також суд вважає, що складення позовної заяви не потребувало додаткових зусиль та знань, великої тривалості часу адвоката, як і відсутня необхідність у додатковому аналізі обставин справи та вивченні нормативно-правової бази. 
При визначенні суми відшкодування, суд також виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Суд враховує, що адвокат участі у розгляді справи не брав, до суду не прибував, справа не представляє великої складності, тому неминучість витрат на правничу допомогу в заявленому розмірі викликає сумнів. Тому, справедливим і співмірним буде розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді - 5000 гривень.

Під час повторно перегляду позовних вимог в даній справі з 24.02.2026 року (а.с.153-171), відповідач не подавав клопотань про зупинення провадження по справі в зв?язку з перебування на військовій службі.

На виконання ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову стягнути з відповідача на користь позивача 2422.40 гривень судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , від 19.02.2024 виданий органом 5129, РНОКПП НОМЕР_2 
на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», 02090, місто Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 42986956, рахунок НОМЕР_3 в АТ «Універсал Банк» 21133352, МФО 322001
заборгованість за Кредитним договором № 142813103 від 30.12.2021року станом на 17.06.2025 року у розмірі 27 732,92 гривень (двадцять сім тисяч сімсот тридцять дві гривні 92 копійки), яка складається з наступного:
-11 200,00 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 
-16 532,92 гривень - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 
та
- 2422.40 гривень  (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) судового збору;
- 5 000.00 гривень (п`ять тисяч гривень) витрати на професійну правничу допомогу.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про сторін:
Позивач ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС": 02157, місто Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005, ел. пошта: fincomace@gmail.com, тел.: +380 (95) 509 21 54 

Представник позивача Тараненко Артем Ігорович: 2094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, оф.21, тел. НОМЕР_13 , ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_5  

Відповідач ОСОБА_1 :   АДРЕСА_2 , ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел.: НОМЕР_9 

Представник відповідача - адвокат Пінчук Вікторія Вячеславівна: пр-т Шевченка, буд.12/1, оф.1, м.Одеса, ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_3 , тел: НОМЕР_14 

Суддя        С.В.Кодінцева