Справа № 147/2417/25 
Провадження № 2/147/246/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року с-ще Тростянець 

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Борейко О. Г., 
із секретарем Задверняк Т. П., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження, в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В :
22 грудня 2025 року в провадження судді Тростянецького районного суду Вінницької області Борейко О. Г. надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 67700,22 грн.
Стислий виклад позиції позивача.
ОСОБА_1 уклала з АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ОТП БАНК» кредитний договір №2020614030_CARD, який за своєю правовою природою є змішаним договором, що містить елементи кредитного договору та договору про надання банківських послуг, в межах якого було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 .
20 червня 2025 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №20/06/25, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив, а позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.
Позивач зазначає, що відповідно до умов договору факторингу до нього перейшло право вимоги у повному обсязі, включаючи право вимагати належного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором.
Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.
Станом на день звернення до суду заборгованість відповідача за картковим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим в межах кредитного договору №2020614030_CARD, становить 67700,22 грн, з яких: 53300,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 14400,22 грн – заборгованість за відсотками, 0,00 грн – заборгованість за комісією.
Позивач також зазначає, що після відступлення права вимоги на його користь жодних штрафних санкцій відповідачу не нараховувалося.
У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань, позивач просить стягнути з неї зазначену заборгованість, а також понесені судові витрати.
Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи.
Ухвалою суду від 25 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 24 лютого 2026 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання представник позивача не з`явився. Подав до суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, зазначив, що позов підтримують в повному обсязі та не заперечують проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судові засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що відповідає положенню ст. 128 ЦПК України. Відзив на позовну заяву, як і інші клопотання, до суду не надходили.
Оскільки сторони в судове засідання не прибули, фіксування судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі змісту ч. 8 ст. 178 ЦПК України випливає, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
ОСОБА_1 уклала з АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ОТП БАНК» кредитний договір №2020614030_CARD, який за правовою природою є змішаним договором, що містить елементи кредитного договору та договору про надання банківських послуг, в межах якого було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 .
Відповідно до умов зазначеного договору відповідачу було надано кредитні кошти з використанням платіжної картки, а також встановлено обов`язок повернути отримані кошти та сплатити проценти за користування ними у строки та на умовах, визначених договором.
20 червня 2025 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ОТП БАНК» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №20/06/25, відповідно до якого первісний кредитор передав, а позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.
Згідно з умовами договору факторингу позивач набув права вимоги в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема права вимагати від відповідача належного виконання зобов`язань за кредитним договором.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу позивач набув право грошової вимоги до відповідача за картковим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим в межах кредитного договору №2020614030_CARD, у розмірі 67700,22 грн, з яких: 53300,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 14400,22 грн – заборгованість за відсотками, 0,00 грн – заборгованість за комісією.
Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.
Після відступлення права вимоги на користь позивача відповідач не здійснював платежів ні на рахунок позивача, ні на рахунок первісного кредитора, що свідчить про невиконання ним зобов`язань.
Суд, дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності, дійшов висновку про доведеність факту укладення кредитного договору, отримання відповідачем кредитних коштів та переходу права вимоги від первісного кредитора до позивача. Іншого відповідачем не доведено, а судом не встановлено.
Таким чином, спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Оцінка та висновки суду.
Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог — відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання, але може впливати на визначення належного кредитора при виконанні.
Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови отримання повідомлення про відступлення права вимоги. Водночас сам факт неповідомлення не звільняє боржника від виконання грошового зобов`язання.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2019 року у справі №361/2105/16-ц.
Відповідно до статтей 12, 76–81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається.
Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог та оцінює докази за внутрішнім переконанням.
Відповідно до статті 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.
Судом встановлено, що між відповідачем та первісним кредитором було укладено кредитний договір, за яким відповідач отримала кредитні кошти, однак зобов`язання щодо їх повернення належним чином не виконала.
Після відступлення права вимоги на користь позивача відповідач не здійснила погашення заборгованості ні на рахунок позивача, ні на рахунок первісного кредитора.
Надані позивачем розрахунки заборгованості відповідачем не спростовані, доказів на підтвердження іншого розміру заборгованості або її відсутності суду не надано.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у заявленому розмірі.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи повне задоволення позовних вимог, розмір понесених позивачем судових витрат пов`язаних з розглядом справи, керуючись ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн (а.с. 4).
Керуючись ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України, ст. 526, 530, 549, 610-612, 625, 1054, 1082 ЦК України, суд -
У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №262090716094 від 20.09.2018 у загальному розмірі 67700,22 (шістдесят сім тисяч сімсот гривень 22 копійки).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) витрат зі сплати судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ – 35625014, юридична адреса: вул. Симона Петлюри, 30, місто Київ, 01032;
відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя   О. Г. Борейко