1	Справа № 335/12038/25  2/335/538/2026 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Рибалко Н.І., за участю секретаря судового засіданні Чибінової Н.І., відповідача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Національний університет «Запорізька політехніка» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг, -

ВСТАНОВИВ:

09.12.2026 Національний університет «Запорізька політехніка» звернувся до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання освітніх послуг.
В обґрунтування позову зазначено про те, що 01.08.2023 між Національним університетом «Запорізька політехніка» та ОСОБА_1 укладено Договір № 12771470 про навчання у закладі вищої освіти.Невід`ємним додатком до нього є Договір № 081-1/11 від 01.08.2023 про надання освітніх послуг, що передбачає фінансові зобов`язання щодо оплати освітньої послуги. 30.08.2023 року Наказом НУ «Запорізька політехніка» № 424-С відповідача було зараховано з 04.09.2023 на 2 курс за освітнім ступенем «бакалавр» заочної форми навчання за спеціальністю 081 «Право». 25.07.2025 року відповідача Наказом НУ «Запорізька політехніка» № 430-С «Про особовий склад студентів» відраховано з університету у зв`язку з порушенням умов договору. За вказаних обставин, на момент подання позовної заяви у відповідача наявна заборгованість по оплаті за навчання в сумі 15 734,00 грн. 
У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань та не погашення наявної заборгованості за надану освітню послугу позивач змушений звернутися до суду з цим позовом у якому просить суд стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості та понесені судові витрати.
Ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 15.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Сторонам був наданий час для подання письмових заяв по суті справи.
06.01.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з посиланням на те, що він здійснював оплату щосеместрово і перерахував за надання освітніх послуг за 2 навчальний курс у повному обсязі. Починаючи з моменту його зарахування на 2 навчальний курс і до моменту відрахування з 4 навчального курсу позивачем навчання не здійснювалось, послуга - навчання не надавалась, жодного разу він не виконав індивідуальний навчальний план та графік процесу навчання (які йому не були доведені та надані позивачем). Зазначив, що позивач жодного разу не направив повідомлення про борг, зміну розміру освітньої оплати з 14 980,00 грн. на 15 734,00 грн., копію наказу про відрахування, академічну довідку Відрахування було здійснено з порушенням ст. 40 Закону України «Про вищу освіту», а саме без погодження з органом студентського самоврядування. Враховуючи перелічені порушення умов договору позивачем, вважає, що оплата не підлягає стягненню. Крім того зазначав, що надана представником позивача довіреність складена з грубими порушеннями чинного законодавства, не має юридичної сили, а представник ОСОБА_2 не має жодного законного права представляти інтереси позивача та підписувати позовну заяву. Враховуючи викладене, просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
12.01.2026 через електронну систему «Електронний суд» представником позивача за довіреністю Дєєвим М.В. подано відповідь на відзив з посиланням на те, що з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 особисто уклав два правочини з Національним університетом «Запорізька політехніка»: договір про навчання у закладі вищої освіти та договір про надання платної освітньої послуги, що підтверджує факт добровільного прийняття відповідачем на себе зобов`язань, в т.ч. і грошових. При цьому, оскільки ОСОБА_1 не подавав заяву про відрахування чи розірвання договору, дія договору продовжувалась, а отже обов`язок сплачувати кошти зберігався. Крім того, договір не містить положень, що ставлять оплату у залежність від відвідування занять. В університеті не має обов`язку документально фіксувати кожну лекцію здобувача, достатньо, щоб освітня послуга була доступною для здобувача, тому твердження відповідача про «неотримання послуг» не звільняє його від оплати, адже він сам не скористався наданими Університетом освітніми послугами. Разом з тим, відрахування здобувачів здійснюється за поданням декану, яке підписується головою студентської ради. Крім того, представник позивача вважає, що доводи відповідача щодо того, що позовну заяву підписано не уповноваженою на те особою, є безпідставними.
Ухвалою суду від 17.03.2026 у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів відмовлено.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, разом з тим в матеріалах справи від нього міститься заява від 03.03.2026 у якій просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. 
Під час судового засідання відповідач ОСОБА_1 підтримав доводи викладені у відзиві, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
27.04.2026 судом завершено розгляд справи та суд перейшов до стадії ухвалення рішення, оголосивши перерву для виготовлення його повного тексту до 30.04.2026.
Згідно з ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що 01.08.2023 між Національним університетом «Запорізька політехніка» та ОСОБА_1 укладено Договір № 12771470 про навчання у закладі вищої освіти, відповідно до умов якого навчальний заклад взяв на себе зобов`язання здійснити підготовку вступника ОСОБА_1 за заочною формою здобуття освіти за освітньою програмою «Правознавство» за спеціальністю 081 «Право» для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр.
Відповідно до договору про надання платної послуги для підготовки фахівців 081-1/11 від 01.08.2023, який є невід`ємним додатком до договору про навчання у закладі вищої освіти № 12771470 від 01.08.2023, замовник освітньої послуги ОСОБА_1 зобов`язався своєчасно вносити плату за надання платної освітньої послуги в розмірах, у терміни та в порядку, встановлені цим договором.
Відповідно до розділу V договору про надання платної освітньої послуги, припинення договору можливе лише: у разі завершення сторонами своїх зобов`язань; за згодою сторін; у разі неможливості виконання сторонами своїх зобов`язань у зв`язку з прийняттям нормативно-правових актів, що змінили умови, встановлені договором, і незгоди будь-якої із сторін внести зміни до договору; у разі ліквідації закладу, якщо не визначений правонаступник; у разі відрахування здобувача; за рішенням суду в разі порушення або невиконання однією зі сторін умов договору.
Згідно витягу з наказу № 424-С по Національному університету «Запорізька політехніка» від 30.08.2023 «Про зарахування на навчання» на підставі Правил прийому до Національного університету «Запорізька політехніка» в 2023 році та рішення приймальної комісії від 30.08.2023, протокол № 67, ОСОБА_1 зараховано з 04.09.2023 студентом другого курсу заочної форми навчання за освітнім ступенем бакалавр за спеціальністю 081 «Право».
Вказаний договір підписаний ОСОБА_1 і представником закладу, є дійним та неоспореним. 
Приписами п. 5 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» визначено, що підставою для відрахування здобувача вищої освіти є порушення умов договору (контракту), укладеного між закладом вищої освіти та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання.
За змістом ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог ? відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до положень статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями ч. 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Відповідно до витягу з наказу № 430-С по Національному університету «Запорізька політехніка» від 25.07.2025 «Про особовий склад студентів» відраховано з юридичного факультету заочної форми навчання студента 4 курсу навчання за освітнім рівнем «Бакалавр», група Юз-113_2, спеціальність 081 «Право» ОСОБА_1 за порушення умов договору про навчання між закладом освіти та фізичною (юридичною) особою, яка замовляє освітню послугу.
Відповідно до п. 8 розділу ІІІ Договору про надання платної освітньої послуги, у разі відрахування здобувача, освітні послуги вважаються наданими, а договір розірваним на дату видання наказу про відрахування.
Факт невиконання зобов`язань за договором, зокрема, оплати передбачених ним освітніх послуг, підтверджується наданою позивачем особистою карткою студента/слухача ОСОБА_1 з якої вбачається, що станом на 25.07.2025 він має заборгованість по оплаті за навчання у розмірі 15 734,00 грн.
Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови договору про надання освітніх послуг.
Відповідачем заперечувалася будь-яка участь в освітньому процесі, так і отримання освітніх послуг від позивача.
Згідно з приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Верховний Суд у постанові від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18 зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності.
Суд враховує, що весь термін навчання відповідача Національний університет «Запорізька політехніка» належним чином надавав можливість безперешкодно отримувати освітні послуги, тобто одержувачу надавалася можливість навчатися, отримувати відповідні освітні послуги, користуватися матеріальною базою закладу тощо.
Разом з тим, відомостей про повне добровільне виконання відповідачем ОСОБА_1 зобов`язань за договором про надання платної послуги для підготовки фахівців № 081-1/11 від 01.08.2023 матеріали справи не містять. 
При цьому суд виходить з приписів ч.1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати цієї заборгованості, не спростував обставин на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами.
З огляду на те, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за Договором відповідачем не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було вжито заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги НУ «Запорізька політехніка» про стягнення з відповідача суми заборгованості загальним розміром 15 734,00 грн. є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що судом задоволенні заявлені позивачем позовні вимоги в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 263-265, 279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Національний університет «Запорізька політехніка» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національний університет «Запорізька політехніка» заборгованість по оплаті за навчання у розмірі 15 734 (п`ятнадцять тисяч сімсот тридцять чотири) гривні 00 копійок.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Національний університет «Запорізька політехніка» судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 30 квітня 2026 року.
Позивач: Національний університет «Запорізька політехніка», ЄДРПОУ 02070849, місцезнаходження юридичної особи: 69063, м. Запоріжжя, вул. Жуковського, буд. 64.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.І. Рибалко