Єдиний унікальний номер справи 183/13335/25
Провадження № 2/183/4701/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2026 року     м. Самар Дніпропетровської області

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Майної Г. Є., розглянувши в письмовому спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, - 

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом до ОСОБА_2 , в обґрунтування якого позивач посилається на те, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками записані: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , яка є відповідачем у справі. На теперішній час він досяг повноліття та навчається в НТУ «Дніпровська політехніка» на другому курсі факультету «Архітектура будівництва», форма навчання – денна (за державним замовленням), термін навчання з 01.09.2024 до 30.06.2024, на держаному утриманні не знаходиться. У зв`язку з навчанням на денній формі навчання він позбавлений можливості самостійно забезпечувати себе коштами на придбання найнеобхіднішого: сезонного одягу, продуктів харчування, ліків, матеріального забезпечення навчального процесу, а саме канцелярського приладдя, літератури, робити ксерокопії навчального матеріалу, а також оплачувати проїзд до місця навчання з міста Самар до міста Дніпро і назад. Тому йому потрібна матеріальна допомога не лише з боку батька, а й з боку матері. Крім того, з батька також стягуються аліменти на утримання його брата – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З відповідачем не досягнуто згоди щодо добровільної сплати аліментів на його утримання на період навчання.
У зв`язку з чим він вимушений звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% від прожитого мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з дня подання позову і до досягнення ним 23 років, за умови його навчання.
10 лютого 2026 року через канцелярію суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, яка передана судді 11 лютого 2026 року. 
Ухвалою суду від 11 лютого 2026 року було постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду і відкрито провадження у справі з її розглядом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Цією ж ухвалою суду сторонам було установлено строки для подання відзиву, відповіді на відзив та письмових пояснень. Копію ухвали суду було направлено на адреси учасників справи. Такж цією ухвалою позивача зобов`язано надати докази.
На виконання вимог ухвали суду 09 квітня 2026 року позивачем до канцелярії суду подано оновлену довідку про проходження ним навчання.
Ухвалою суду від 13 травня 2026 року відзив, поданий відповідачем ОСОБА_2 залишено без розгляду, оскільки останньою пропущено строк для подачі відзиву, не заявлено клопотання про поновлення такого строку та не надано доказів на підтвердження поважності причин його пропуску.
Сторони про розгляд справи були повідомлені належним чином.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами відповідно до норми частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України.
Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до такого висновку.
Суд установив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_1 , батьками якого записані – ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про його народження, наданим суду у засвідченій позивачем копії. Також установлено, що ОСОБА_1 досяг повнолітнього віку (а.с. 9).
Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно з довідкою № 16-42/669 від 06 квітня 2026 року, виданою відділом кадрів Національного технічного університету «Дніпровська політехніка», ОСОБА_1 навчається на 2 курсі «Архітектури будівництва» факультету. Форма навчання – денна, скорочена форма навчання, за державним замовленням. Зарахований з 01 вересня 2024 року. Наказ від 08 серпня 2024 року №839-с. Передбачене закінчення навчання 30 червня 2027 року. Довідка дійсна до 31 липня 2026 року. Не знаходиться на повному державному утриманні (а.с. 19). 
Оскільки ОСОБА_1 продовжує навчання, у зв`язку із навчанням не може працювати, суд приходить до переконання, що він потребує матеріальної допомоги. Обставин, які свідчать про те, що відповідач не має можливості надавати допомогу повнолітньому сину, судом не установлено.
На підставі ст. 200 СК України суд визначаєрозмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.
Судом не установлено, що відповідач не є фізично здоровою та не працездатною особою, і відповідно доказів протилежного не надано, а тому може надавати матеріальну допомогу його повнолітньому сину на час його навчання. Відповідачем не надано суду доказів наявності обставин, що мають істотне значення, при визначенні розміру аліментів на утримання його повнолітнього сина на час його навчання.
У той же час, позивач у позовній заяві вказує, що матеріальний стан його батька є обмеженим, зокрема у зв`язку зі сплатою аліментів на утримання молодшого сина ОСОБА_4 , що, на його думку, ускладнює можливість забезпечення належного рівня життя.
Відповідно до відомостей КП «Д-3» 25 вересня 2026 року Самарівським міськрайонний судом Дніпропетровської області видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 15 вересня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. 
Зазначені обставини свідчать про те, що на утриманні відповідача ОСОБА_2 перебуває малолітня дитина, що підлягає урахуванню при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.
З урахуванням наведеного, беручи до уваги матеріальне становище позивача, який продовжує навчання, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, а також наявність у нього на утриманні малолітньої дитини ОСОБА_4 , з огляду на принципи справедливості та співмірності розподілу обов`язку щодо утримання, суд дійшов висновку, що в межах заявлених позовних вимог з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на період навчання позивача, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 18 грудня 2025 року, і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 274 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання – задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на час його навчання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів (заробітку), щомісяця, починаючи стягнення з 18 грудня 2025 року і до досягнення ним 23 років, за умови його навчання.
У задоволенні іншої частини позову – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасники справи:
- позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;
- відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .
Рішення суду складено і підписано 13 травня 2026 року.

Суддя          Г.Є. Майна