Справа № 462/2983/26 

ПОСТАНОВА
Іменем України

28 травня 2026 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М.,розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
громадянки України, не працює, 
зареєстрована та проживає за адресою:
АДРЕСА_1 

за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

встановив:

ОСОБА_1 , будучи матір`ю малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухилилась від виконання, передбачених ст. 150 СК України обов`язків з виховання дітей, що проявилось у тому, що 13.03.2026 близько 14.00 год. за місцем проживання разом із дитиною за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено антисанітарні умови (бруд, розкидані речі), відсутність постільної білизни, продуктів харчування, готових страв. Крім того, згідно листа із СШ № 40 дитина впродовж ІІ навчального семестру пропускала заняття бех поважних причин, а матір про причини відсутності дитини у школі не повідомляла та ухиляється від комунікації із працівниками навчального закладу. Своїми діями ОСОБА_1 повторно протягом року вчинила правопоуршення, передбачене ст. 184 КУпАП, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.
ОСОБА_1 на виклик суду в призначене судове засідання повторно не з`явилась, хоча судом вживались заходи для належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про дату, час та місце судового розгляду справи, шляхом надсилання за адресою місця проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності рекомендованою кореспонденцією судових повісток, однак як вбачається із конвертів повернутих на адресу суду неврученими адресату, такі не було вручено з причини, згідно довідки АТ «Укрпошта» - «адресат відсутній за вказаною адресою». За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження, відтак із врахуванням вимог ст. 268 КУпАП, оскільки справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 184 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , на підставі наявних документів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. 
Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачено адміністративну відповільаність у виді штрафу за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА № 215147 від 13.03.2026, довідкою про результати проведення перевірки від 27.02.2026 (ІТС ІПНП № 5343 від 11.03.2026), копією звернення в.о. директора школи СЗШ № 40 від 10.03.2026 з приводу не відвідування ОСОБА_3 школи впродовж ІІ семестру 2025-2026 навчального року, письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 13.03.2026, рапортом інспектора ювенальної превенції ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області М. Ніклевич-Сех, фотографіми з місця проживання, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 13.03.2026, копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 , копією постанови Залізничного районного суду м. Львова від 22 січня 2026 року. 
Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.184 КУпАП.
Із врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, вважаю, що доОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» станом на час надходження справи до суду в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить
665,60 грн. 
Керуючись ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Визнати  ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрати їй адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 665,60 грн судового збору.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату.
В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, в разі несплати правопорушником штрафу у строк, штраф стягується у подвійному розмірі штрафу, визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя (підпис) Б.М. Гедз
З оригіналом згідно.
Оригінал постанови знаходиться в матеріалах справи № 462/2983/26. 
Суддя Б.М. Гедз