Справа № 635/1487/26 
Провадження № 2/635/4251/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді Лук`яненко С.А.,
за участю секретаря Пальчук Е.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради до  ОСОБА_1  про стягнення надмірно виплаченої допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам,
в с т а н о в и в:
Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплаченої допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 4000 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 26.05.2022 через мобільний додаток порталу Дія ОСОБА_1 звернулась до Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради із заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Згідно з діючою базою ЄІССС, рішенням №56330_653697 їй призначено допомогу, як переміщеній особі, на проживання з 01.05.2022 по 30.06.2023 року в розмірі 2000 гривень щомісячно. Під час перевірки Головним управлінням Національної сервісної служби у Харківській області з питань дотримання вимог законодавства під час надання соціальної підтримки, соціальних послуг та стосовно дотримання прав дітей в Управлінні соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради за період з 01.03.2022 по 30.04.2023 року (акт №34 від 02.06.2023) було виявлено факт неправомірної виплати ОСОБА_1 допомоги на проживання за січень-лютий 2023 у зв`язку із самостійним закриттям довідки внутрішньо переміщеної особи через Веб-портал Дія 26.12.2022 року. Розпорядженням від 12.06.2023 року у зв`язку із самостійним припиненням дії довідки ВПО Нікалає- ОСОБА_2 були здійснені неправомірні виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі за січень-лютий 2023 року у розмірі 4000 грн., відповідно до п.3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332. ОСОБА_3 було направлено повідомлення про добровільне повернення надміру виплаченої грошової допомоги на проживання внутрішньо переміщеної особи на рахунок Мінсоцполітики, відкритий в органах Казначейства, яке було повернуто АТ «Укрпрошта» із позначкою «за закінченням терміну зберігання», тому позивач звернувся до суду із даним позовом.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16.02.2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження і призначено судове засідання.
Від представника відповідача адвоката Репалової Ю.А., яка діє на підставі ордера на надання правничої допомоги від 10.03.2026 року, надійшов відзив на позовну заяву, в якій представник просила відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі. Так дійсно відповідач не заперечує, що у зв`язку із повномасштабним вторгненням рф 26.05.2022 через мобільний додаток Порталу Дія звернулась із заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Дану заяву було розглянуто і винесено рішення №56330_653697, яким призначено допомогу з 01.05.2022 по 30.06.2023 року в розмірі 2000 грн. щомісячно. Однак 26.12.2022 року відповідач, скориставшись тим же Порталом Дія, подала заяву про самостійне зняття з обліку як ВПО. У відповідності до абз.10 п.2-1 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого Постановою КМУ від 01.10.2014 за №509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» у разі подання заяви в електронній формі через Портал Дія, у тому числі мобільний додаток Порталу Дія, складання та/або подання будь-яких інших заяв, документів чи відомостей для отримання довідки не вимагається. Таким чином, відповідачем жодним чином не порушено встановлених законодавством вимог, не подавалось неправдивих відомостей, а отже відсутня недобросовісна поведінка набувача коштів. Відповідач не здійснює нарахувань, а тому не має відношення до неправомірного нарахування та виплати грошової допомоги. Матеріали справи не містять доказів зловживання або недобросовісності поведінки з боку відповідачки як набувача соціальної допомоги. Відповідна переплата сталася не з її вини чи недобросовісних дій, а через недосконалість механізму призначення/припинення соціальної допомоги та його належної інтеграції з іншими базами даних, що фактично може свідчити про недотримання принципу належного урядування. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Крім того, до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є заробітною платою і платежами, які прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст.1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. Матеріали справи не містять жодних доказів, що підтверджують виникнення помилки при нарахуванні допомоги відповідачці та дозволяють з`ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою, або помилкою, пов`язаною з неналежним виконанням обов`язків певними службовими особами, відповідальними за призначення й нарахування допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Враховуючи вищевикладене, вважають позовні вимоги недоведеними та необгрунтованими, тому у задоволенні позову слід відмовити. 
Від представника позивача ОСОБА_4 надійшла відповідь на відзив, в якій вона зазначила, що так як ОСОБА_1 самостійно закрила 26.12.2022 довідку внутрішньо переміщеної особи через Веб портал Дія, нею було безпідставно отримано допомогу в період з січня по лютий 2023 року. Відповідно до п.29 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою КМУ від 20.03.2022 №332 у разі неправомірної або повторної виплати допомоги на певний період суми такої виплаченої допомоги повертаються отримувачем добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення. У разі неповернення надміру виплачених коштів у добровільному порядку в установлені строки орган соціального захисту населення вирішує питання про їх стягнення у судовому порядку. Так 01.02.2024 року в телефонній розмові ОСОБА_1 було повідомлено про виникнення переплати грошової допомоги на січень-лютий 2023 в сумі 4000 грн. і запропоновано добровільно повернути надміру виплачену грошову допомогу. Остання надала згоду на добровільне повернення зайво нарахованої грошової допомоги двома частинами та просила надати реквізити для сплати грошової дороги. 05.03.2024 засобами мобільного зв`язку ОСОБА_1 було надіслано повідомлення з питанням щодо оплати, яка надіслала повідомлення щодо надання часу з обов`язком оплатити. 18.04.2024 ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку було направлено повідомлення про добровільне повернення надміру виплаченої грошової допомоги на рахунок Управління, яке було повернуто АТ «Укрпошта» з позначкою "за закінченням терміну зберігання". За таких обставин просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.
Відповідач та її представник в судове засідання також не з`явилися, представник надала заяву про розгляд справи без їх участі, проти позову заперечують.
Враховуючи що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 26.05.2022 через мобільний додаток порталу Дія ОСОБА_1 звернулась до Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради із заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. 
Згідно з діючою базою ЄІССС, рішенням №56330_653697 їй призначено допомогу як переміщеній особі на проживання з 01.05.2022 по 30.06.2023 року в розмірі 2000 гривень щомісячно.
26.12.2022 року ОСОБА_1 самостійно через Веб-портал Дія подала заяву про зняття з обліку як внутрішньо переміщена особа і була знята з обліку 26.12.2022 року.
В той час як вбачається із електронної особової справи ( НОМЕР_1 УСЗНА Салтівського району ХМР) ОСОБА_1 була виплачена грошова допомога за січень 2023 року у розмірі 2000 гривень і лютий 2023 року у розмірі 2000 гривень.
Відповідно до Акту Головного управління Національної сервісної служби у Харківській області з питань дотримання вимог законодавства під час надання соціальної підтримки, соціальних послуг та стосовно дотримання прав дітей в Управлінні соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради №34 від 02.06.2023 року було виявлено факт нарахування допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам після зняття з обліку ОСОБА_1 за січень-лютий 2023 у сумі 4000 гривень. 
На виконання Розпорядження УПСЗН Салтівського району ХМР від 12.06.2023 року у зв`язку із самостійним припиненням дії довідки ВПО Ніколає- ОСОБА_2 і здійснення неправомірних виплат допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі за січень-лютий 2023 року, Обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат №03195694 була встановлена переплата за період з 01.01.2023 року по 28.02.2023 року у сумі 4000 гривень.
Ніколає- ОСОБА_2 20.07.2023 року та 18.04.2024 були направлені повідомлення про добровільне повернення надміру виплаченої грошової допомоги на проживання внутрішньо переміщеної особи у сумі 4000 гривень на рахунок Мінсоцполітики, відкритий в органах Казначейства.
Надіслана кореспонденція повернулась до адресанта з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Надміру отримані державні кошти добровільно не повернуті.
В той час представник відповідача зазначає про відсутність недобросовісної поведінки з боку відповідача, а тому відсутні підстави для повернення коштів позивачу.
Надаючи правову оцінку встановленим фактам суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст.16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів судом.
Порядок призначення та виплати вказаної допомоги регулюються Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332 "Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» в редакції на момент звернення та виплати допомоги, враховуючи гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб визначені Законом України від 20.10.2014 № 1706- VII "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (далі - Закон №1706-VII).
Частинами 1-4 ст. 4 Закону №1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закон №1706-VII, на момент їх виникнення.
Згідно з пунктом 3 Порядку №332 допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 р. включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень. Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням.
При зверненні до суду представник позивача в обґрунтування позовних вимог посилалася на ч.1 ст.1212 ЦК України.
Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Тобто зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна.
Згідно з пунктом першим частини першої статті 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Судом встановлено, що отримані відповідачем кошти у розмірі 4000 грн. є допомогою на проживання внутрішньо переміщеним особам, тому питання повернення вказаних коштів регулюється саме ст.1215 ЦК України, а не ст.1212 ЦК України, як стверджує позивач.
Таким чином, у статті 1215 ЦК України встановлено як загальне правило (поверненню не підлягає допомога, яка виплачена юридичною особою добровільно), так і виключення з нього - відсутність розрахункової помилки зі сторони платника та недобросовісність з боку набувача. Наявність хоча б однієї з таких підстав виключає можливість застосування загального правила.
Правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.
Наведене узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06.03.2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18).
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.2 ст.19 Конституції України).
Механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам визначає Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затверджений постановою КМУ від 20.03.2022 №332 (далі Порядок).
Облік внутрішньо переміщених осіб ведеться відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 Про облік внутрішньо переміщених осіб (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312).
Пунктами 8, 9 Порядку визначено, що перевірка відомостей, зазначених внутрішньо переміщеною особою в заяві, проводиться органами соціального захисту населення, уповноваженою особою виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або центру надання адміністративних послуг під час формування та подання заяви засобами Порталу Дія.
Список внутрішньо переміщених осіб, які звернулися щодо виплати допомоги на проживання, за формою згідно з додатком 2 формується органами соціального захисту населення та Мінцифри на підставі поданих заяв після проведення перевірки інформації та подається державному підприємству Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, саме сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). 
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Враховуючи вищезазначені положення закону, грошова сума не підлягає поверненню, якщо особа, яка її сплатила, не доведе, що виплата була здійснена внаслідок рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 16.01.2019 у справі № 753/15556/15, відповідно до якого правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.
За таких обставин, виплата позивачем щомісячної допомоги відповідачу здійснювалась добровільно за відсутності рахункової помилки і одночасно її виплаті не передували жодні недобросовісні дії відповідача, що унеможливлює наявність будь-яких підстав для стягнення з відповідача надміру сплачених сум допомоги.
Приписами п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» визначено, що у разі добровільного повернення до покинутого постійного місця проживання внутрішньо переміщена особа зобов`язана повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем отримання довідки не пізніш як затри дні до дня виїзду.
Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» підставою для скасування дїї довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа повернулась до покинутого місця проживання.
Судом встановлено, що відповідач 26.12.2022 знята з обліку, як внутрішньо переміщена особа, отже з 01.01.2023 року позивач повинен був припинити виплату соціальної допомоги.
Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачка знала про обставини, що можуть вплинути на отримання щомісячної допомоги та не повідомила належним чином позивача про них, що було б зловживанням з її боку. Крім того, з доданих до позову документів судом не встановлений факт наявності рахункової помилки, що становить предмет доказування у даному спорі.
З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд
в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплаченої допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам - відмовити.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач:Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради, ЄДРПОУ 25864181, місцезнаходження:61121, м.Харків, пр.Тракторобудівників, 144;
Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя        С.А.Лук`яненко