ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/30/26
Провадження № 33/820/372/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Вітюк І.В., за участю секретаря Цугеля А.В., розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 січня 2026 року,
в с т а н о в и л а:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 09 січня 2026 року 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп. 

За постановою суду, 17.12.2025 року о 01 годині 08 хвилин ОСОБА_1 в м. Хмельницькому по вул. Героя України ОСОБА_2 , керував автомобілем «Фольксваген Пассат», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України і вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати її та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Свої вимоги аргументує тим, що постанова винесена з порушенням норм матеріального права, є незаконною та необґрунтованою. 
Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення ним правопорушення, зокрема, не зафіксований рух транспортного засобу під його керуванням, факт порушення ним правил дорожнього руху і, як наслідок, законна зупинка працівниками поліції за таке порушення. Відеозапис, який міститься в матеріалах справи, не підтверджує ці обставини.
Стверджує, що суд першої інстанції не повідомив його належним чином про розгляд справи, а відтак порушив його право на захист.
Крім того просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, вважає, що пропустив його з поважних причин, оскільки не був присутній під час розгляду справи 09 січня 2026 року, а копію оскаржуваної постанови отримав лише 24 лютого 2026 року.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи клопотання та апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою) правомочним розглядати скаргу.
З врахуванням того, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи в суді першої інстанції, а копію постанови отримав лише 24.02.2026 року та не був вчасно ознайомлений з мотивами прийнятого рішення, апеляційний суд приходить до висновку про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду від 09 січня 2026 року та вважає за необхідне його поновити. 

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги закону при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані в повній мірі.

Фактичні обставини огляду, підстави та процедура його проведення, повністю узгоджуються з вимогами закону.
Зокрема, даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я (а.с.1).
Підставою проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія  ОСОБА_1 згідно того ж протоколу, направлення та акту огляду, стало виявлення працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та порушення мови (а.с.1, 5, 6).
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин по справі апелянтом не наведено, не встановлено таких і апеляційним судом.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП.

Дані відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції достатньо повно відображають обставини, зазначені в адміністративному протоколі, узгоджуються із ними і не викликають жодних сумнівів у їх відповідності фактичним обставинам справи (а.с.7).
Доводи апеляційної скарги з приводу того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом не заслуговують на увагу, оскільки повністю спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом з відеореєстратора, на якому зафіксовано рух автомобіля «Volksvwagen», номерний знак НОМЕР_2 , з-за керма якого вийшов ОСОБА_1 . Також на відеозаписі зафіксовано як останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі. 

Доводи апеляційної скарги про те, що у працівників поліції були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу також спростовуються відеозаписом, з якого вбачається, що працівники поліції повідомили водію причину зупинки транспортного засобу, а саме керування транспортним засобом в комендантську годину.

Доводи про порушення працівниками поліції вимог Інструкції, яке полягає у незаконній зупинці транспортного засобу, що потягло безпідставне проведення огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у водія, не приймаються судом до уваги в силу наступного. 
Апеляційний суд неодноразово зазначав, що законність підстави зупинки транспортного засобу не охоплюється диспозицією ст.130 КУпАП і дії працівників поліції щодо законності таких підстав можуть бути оскаржені в окремому порядку, зокрема в адміністративному, із наданням суду відповідних доказів на підтвердження таких обставин (постанови у справах № 688/1959/20, №686/8878/20, №672/1223/23, № 686/28677/23). 
Предметом розгляду апеляційного суду у даній справі є оцінка дій працівників поліції при проведенні огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у водія  ОСОБА_1 .
Саме встановлення порушень під час проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є наслідком визнання його недійсним. 
Сторона захисту у поданій апеляційній скарзі не пояснила, яким чином правомірність дій працівників поліції щодо зупинки транспортного засобу знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. 
При цьому, сторона захисту не була позбавлена можливості в установленому законом порядку, зокрема в адміністративному, оскаржити дії працівника поліції на предмет незаконної зупинки транспортного засобу та надати суду докази, які б підтвердили протиправність таких дій, чого не зробила. 
В свою чергу апеляційний суд позбавлений можливості збирати докази на підтвердження чи спростування наведених стороною захисту обставин чи впливати на сторону захисту при виборі моделі захисту.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що ОСОБА_1 не був повідомлений про розгляд справи, призначений на 09 січня 2026 року, спростовуються наявною в матеріалах справи довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» (а.с.11), якою правопорушника належним чином повідомлено про дату, час і місце судового розгляду.

Отже, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю зібраних і перевірених апеляційним судом доказів, які є належними та достатніми для такого висновку.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.
Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
Адміністративне стягнення на правопорушника накладено у відповідності до вимог ст.ст.33, 34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру скоєного, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України. 
За таких обставин, враховуючи підвищену суспільну небезпечність правопорушень, пов`язаних з керуванням транспортними засобами у стані сп`яніння та відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає, що накладене адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень. 
Таким чином, при апеляційному розгляді справи істотних порушень норм процесуального права не виявлено, підстав для скасування чи зміни постанови місцевого суду не встановлено. 
З огляду на викладене, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:
Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 09 січня 2026 року щодо  ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду І.В. Вітюк