ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1740/26 Справа № 202/2627/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кухтін Г. О. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 червня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., 

за участю: 
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,-
ОСОБА_1 ,
захисника Шаповал Н.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  на постанову Індустріального районного суду міста Дніпра від 23.04.2026 року щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
яку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:
Відповідно до постанови Індустріального районного суду міста Дніпра від 23 квітня 2026 року встановлено, що 14 березня 2026 року близько 14 год. 55 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Toyota C-HR » державний номерний знак НОМЕР_1 , у місті Дніпро по проспекту Слобожанському, буд.42, під час виникнення перешкоди для руху, яку водій об`єктивно спроможна була виявити, негайно не вжила заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого скоїла зіткнення зі стоячим попереду транспортним засобом «Zeekr», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зупинився попереду в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Постановою Індустріального районного суду міста Дніпра від 23.04.2026 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та стягнуто судовий збір.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову суду першої інстанції змінити в частині накладення адміністративного стягнення та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
В обґрунтування посилається на такі обставини:
-застосоване судом стягнення є надмірно суворим;
-її не було повідомлено про розгляд справи;
-звертає увагу на те, що у ДТП, яке сталося 14.03.2026 року, не було травмованих та постраждалих, заподіянні внаслідок механічних ушкоджень автомобілів матеріальні збитки будуть покриті страховими виплатами;
-в повному обсязі визнає вину та викладені в протоколі обставини;
-автомобіль необхідний для вирішення побутових питань;
-має статус внутрішньо переміщеної особи, тому для пошуку житла за межами м. Дніпра необхідна наявність автомобіля.
В суді апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1  та її адвокат Шаповал Н.Л. підтримали доводи апеляційної скарги, просили їх задовольнити.
У судовому засіданні ОСОБА_1 заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, а саме розписки потерпілого ОСОБА_2 від 20 травня 2026 року.
Згідно із змістом зазначеної розписки ОСОБА_1 відшкодувала ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у повному обсязі в сумі 349 897,00 грн. Потерпілий підтвердив відсутність будь-яких претензій майнового, матеріального чи іншого характеру до ОСОБА_1 у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою від 14 березня 2026 року та зазначив, що питання відшкодування завданої шкоди врегульовано повністю.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне задовольнити клопотання ОСОБА_1 та долучити поданий доказ до матеріалів справи.
Потерпілий ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у його відсутність.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.
Вимоги апеляційної скарги щодо поновлення строку апеляційного оскарження у зв`язку з поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду підлягають задоволенню, так як відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про розгляд справи, відповідно до ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, однак відповідно до матеріалів відсутні будь-які відомості щодо направлення копії постанови на адресу ОСОБА_1 , крім того лише після особистого звернення до Індустріального районного суду міста Дніпра 11.05.2026 року вона отримала копію постанови.
Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, об`єктивність яких у апеляційного суду сумнівів не викликає та не оскаржується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності в апеляційній скарзі.
Разом з тим, постанова, яка оскаржується, підлягає зміні в частині накладеного на ОСОБА_1 , виду стягнення, оскільки суд першої інстанції, позбавляючи права керування транспортними засобами ОСОБА_1 , не дотримався принципу індивідуалізації та положень ст. 30 КУпАП, згідно із якою позбавлення наданого громадянину права керування транспортними засобами застосовується за грубе або систематичне порушення порядку користування цим правом.
Згідно із ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.
При накладенні на ОСОБА_1 , стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік судом першої інстанції не були враховані положення ст. 30 та ст. 33 КУпАП щодо з`ясування характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, у зв`язку з чим суддя дійшов необґрунтованого висновку про неможливість накладення стягнення у вигляді штрафу.
Такий висновок суду не відповідає положенням ст. 30 КУпАП, відповідно до якої позбавлення наданого громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або систематичне порушення порядку користування цим правом.
Так, судом першої інстанції у постанові суду не обґрунтовано грубе порушення Правил дорожнього руху водієм та не встановлено систематичного порушення ним порядком користування правом керування транспортними засобами.
З матеріалів справи вбачається, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілих осіб не було, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а завдані матеріальні збитки відшкодовані потерпілому. ОСОБА_1 свою вину визнала, обставини правопорушення не заперечувала, відомості про притягнення її до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення матеріали справи не містять.
При вирішенні питання про вид адміністративного стягнення суд апеляційної інстанції враховує, що після вчинення правопорушення ОСОБА_1 добровільно та в повному обсязі відшкодувала потерпілому завдану матеріальну шкоду. Факт повного відшкодування збитків та відсутність будь-яких претензій з боку потерпілого підтверджуються долученою до матеріалів справи розпискою. Зазначені обставини свідчать про вжиття особою заходів до усунення наслідків правопорушення.
За таких обставин колегія суддів вважає, що застосоване судом першої інстанції адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік не повною мірою відповідає меті адміністративного стягнення та є надмірно суворим. Водночас накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП, буде достатнім для досягнення мети адміністративної відповідальності, виховання особи в дусі додержання законів та запобігання вчиненню нових правопорушень.
Враховуючи викладене, конкретні обставини справи, суд дійшов висновку про можливість пом`якшення накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення та накладення стягнення у виді штрафу , оскільки таке адміністративне стягнення буде достатнім і в повній мірі буде сприяти запобіганню вчинення нових правопорушень.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:
Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, -  ОСОБА_1 , строк для подання апеляційної скарги на постанову Індустріального районного суду міста Дніпра від 23 квітня 2026 року.
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, -  ОСОБА_1  на постанову Індустріального районного суду міста Дніпра від 23 квітня 2026 року – задовольнити.
Постанову Індустріального районного суду міста Дніпра від 23 квітня 2026 року, якою ОСОБА_1  визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - змінити в частині накладення стягнення.
Накласти на ОСОБА_1  адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
В іншій частині постанову залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Дніпровського
апеляційного суду О.Є. Джерелейко