Справа № 157/430/25
Провадження №2/157/54/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року	місто Камінь-Каширський	

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді Антонюк О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Солошик Д.В.,
позивачки - ОСОБА_1 ,
представника позивачки - адвоката Дмитрук Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Камінь-Каширської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визнання права власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами,
в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до Камінь-Каширської міської ради, в якому просить визнати за нею право власності на 60/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Камені-Каширському, а також витребувати у нотаріуса Камінь-Каширської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, що відкрита після смерті ОСОБА_3 та з архіву Камінь-Каширського районного суду Волинської області цивільну справу № 157/1864/19. В обґрунтування вимог зазначає, що її матір`ю є ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . 16 листопада 1994 року у зв`язку з одруженням вона змінила своє дошлюбне прізвище ОСОБА_4 на шлюбне ОСОБА_5 , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 . Після смерті матері відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, зокрема на 60/100 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Як вбачається із довідки виконавчого комітету Камінь-Каширської міської ради Волинської області від 09 липня 2019 року № 464/2.2-3, ОСОБА_3 , 1927 року народження, проживала по АДРЕСА_1 і була прописана з 26 січня 1956 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті спадкодавця залишилось наступне спадкове майно: житловий будинок по АДРЕСА_1 . Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 03 березня 2020 року (справа № 157/1864/19) встановлено, що 60/100 частини будинку належить їй ( ОСОБА_1 ), а інша 40/100 ОСОБА_2 , яка успадкувала цю частину будинку від свого батька, її ( ОСОБА_1 ) дядька. З метою оформлення своїх спадкових прав на спадкове майно вона 11 грудня 2024 року звернулася до державної нотаріальної контори, проте нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій, зокрема у видачі свідоцтва на житловий будинок, оскільки вона не надала підтверджуючих документів на нерухоме майно (лист від 11 грудня 2024 року № 760/01-16). Оформлення відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді відповіді на заяву, а не постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, не змінює суті такого документу нотаріуса і зводиться до відмови їй у видачі свідоцтва. Такий висновок повністю узгоджуються із висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 07 лютого 2024 року у справі 201/1883/21. Нею було замовлено технічний паспорт на будинок садибного типу та висновок про вартість об`єкта оцінки (у висновку було допущено помилку в адресі будинку, а саме у нумерації, оскільки вказано 6-А, а правильно 6/1), зазначений технічний паспорт підтверджує помилку у висновку. З технічного паспорта на об`єкт нерухомого майна, що виготовлений ФОП ОСОБА_6 станом на 19 лютого 2025 року вбачається, що по АДРЕСА_1 знаходиться житловий будинок -літ. «А-1», веранда- літ. «а», прибудова - літ. «а1», тамбур - літ. «а2», сарай - літ. «Ж-1», літня кухня-хлів - літ. «3-1», сарай - літ. «К-1», огорожа - №1. Окрім того, з цього ж технічного паспорта вбачається, що загальна площа приміщень (кв.м) - 114,4; житлова площа (кв.м) - 60,8; допоміжна (кв.м) - 53,6. Разом з тим, з цього технічного паспорта також вбачається, що приміщення №1 будинку має загальну площу (кв.м) - 68,8; житлова площа (кв.м) - 37,5; допоміжна (кв.м.) - 31,3; приміщення №2 будинку має загальну площу (кв.м) - 45,6; житлова площа (кв.м) - 23,3; допоміжна (кв.м) - 22,3. Вона є спадкоємцем вищевказаного спадкового майна спадкодавця, однак через відсутність правовстановлюючих документів на це майно не може оформили свої спадкові права в нотаріальному порядку, а тому її право підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання за нею права власності на це майно. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року в справі № 759/19779/18 (провадження № 61-4523св21) вказано, що: «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування». Таким чином, належним відповідачем у справі є Камінь-Каширська міська рада, оскільки відсутні інші спадкоємці після смерті її матері.
Ухвалою судді від 14 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, у справі відкрито провадження, постановлено справу розглядати у порядку загального позовного провадження і призначено підготовче засідання, а також задоволено клопотання позивачки, яке не потребувало виклику сторін.
Ухвалою суду від 22 травня 2025 року до участі у справі залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, ОСОБА_2 .
14 січня 2026 року представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Дмитрук Л.І. подала до суду заяву про зміну предмету позову, у якій просить визнати за ОСОБА_1 право власності на 60/100 частки у житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Камені-Каширському та виділити ОСОБА_1 в натурі у власність належну їй частку в праві спільної часткової власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а саме виділити в натурі такі приміщення у житловому будинку: веранду № 1-1 площею 2,9 кв.м, коридор 1-2 площею 8,8 кв.м, кухню - 1-3 площею 10,2 кв.м, коридор 1-4 площею 5,8 кв.м, кімнату 1-5 площею 11,7 кв.м, кімнату 1-6 площею 11,9 кв.м, кімнату 1-7 площею 13,9 кв.м, санвузол 1-8, площею 3,6 кв.м, загальною площею 68,8 кв.м, житловою площею 37,5 кв.м. та виділити в натурі наступні господарські приміщення: літня кухня-хлів - 3-1, сарай - К-1, а також припинити право спільної часткової власності для ОСОБА_1 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . В обгрунтування вимог зазначає, що у зв`язку з тим, що після витребування судом з КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» інвентаризаційної справи на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 було встановлено, що за цією адресою уже зареєстровано право власності на житловий будинок за іншою особою ( ОСОБА_7 ), а з інвентаризаційної справи на житловий будинок по АДРЕСА_4 , співвласниками якого були ОСОБА_8 та покійна матір позивачки - ОСОБА_3 , вбачається станом на 31.12.2012 року за ними не було зареєстровано на праві власності в КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації», тому позивачкою було замовлено у спеціаліста з технічної інвентаризації новий технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з тим, враховуючи, що інша частина цього будинку (40/100 частини будинку) належить її двоюрідній сестрі - ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину після смерті свого батька - ОСОБА_8 (справа № 157/1864/19), а та частка цього житлового будинку, яка належала покійній матері позивачки - ОСОБА_3 є ізольованим приміщенням, яке має окремий вхід та складається з трьох житлових кімнат і 5 допоміжних приміщень, з метою виділу в натурі належної їй частки у житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , позивачка звернулась до спеціаліста з технічної інвентаризації за отриманням висновку про можливість поділу житлового будинку, який розташований за вказаною адресою.
Ухвалою суду від 26 березня 2026 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про зміну предмета позову та справу призначено до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 та представник позивачки - адвокат Дмитрук Л.І. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з наведених у позовній заяві та заяві про зміну предмета позову підстав та просила їх задовольнити.
Представник Камінь-Каширської міської ради Волинської області Пась В.І. у судове засідання не з`явився, подав клопотання, зі змісту якого вбачається, що він просить справу розглянути у відсутності представника ради.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подала до суду заяву, з якої вбачається, що вона просить справу розглянути у її відсутності та не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Заслухавши пояснення позивачки та її представника, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.
Згідно із ч. 1 ч. 3 ст. 5 ЦК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Відповідно до ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.
Отже, до спірних правовідносин у частині вирішення позовних вимог про визнання права власності на майно у порядку спадкування підлягають застосуванню положення ЦК Української РСР.
Статтею 524 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини, як це передбачено ст. 529 ЦК УРСР, визнається день смерті спадкодавця.
Згідно зі ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.
Відповідно до положень ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Згідно зі ст. 553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини.
Суд встановив, що позивачка ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_4 ) є дочкою ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області.
Позивачка змінила дошлюбне прізвище ОСОБА_4 у зв`язку з реєстрацію шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 16 листопада 1994 року Черченською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 08 січня 2002 року Камінь-Каширським районним відділом реєстрації актів цивільного стану.
З матеріалів справи вбачається, що за життя ОСОБА_3 належало 2/3 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , частину будинку остання успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_9 .
Позивачка ОСОБА_1 після смерті матері ОСОБА_3 прийняла спадщину, шляхом фактично вступу у володіння спадковим майном. Факт прийняття спадщини підтверджується копіями матеріалів спадкової справи № 575 до майна померлої ОСОБА_3 , розпочатої 15 травня 2008 року.
Інші спадкоємці спадщину, що відкрилася з дня смерті ОСОБА_3 , не прийняли.
Таким чином, позивачка як спадкоємець після смерті матері ОСОБА_3 стала власником належної останній частини житлового будинку.
Однак, згідно з повідомленням приватного нотаріуса Камінь-Каширської державної нотаріальної контори Волинської області Кузуб Ю.М. від 11 грудня 2024 року № 760/01-16 позивачці відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва на зазначене майно, оскільки нею не подано підтверджуючих правовстановлюючих документів.
Як вбачається з інформаційних довідок з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 26 березня 2026 року право власності на спірний об`єкт нерухомого майна не зареєстровано.
З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що за позивачкою належить визнати право власності на частину зазначеного об`єкта нерухомого майна, яку вона успадкувала після смерті матері, у судовому порядку.
Відповідно до рішення Камінь-Каширської міської ради від 09 грудня 2022 року АДРЕСА_5 перейменовано на АДРЕСА_2 .
З технічного паспорта на житловий будинок садибного типу, що виготовлений інженером з інвентаризації нерухомого майна - ФОП ОСОБА_6 станом на 19 лютого 2026 року, вбачається, що біля зазначеного житлового будинку літ. «А-1», є веранда - літ. «а», прибудова - літ. «а1», тамбур - літ. «а2», сарай - літ. «Ж-1», літня кухня-хлів - літ. «З-1», сарай - літ. «К-1», огорожа №1.
Згідно з висновком щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, виготовленого суб`єктом технічної інвентаризації ОСОБА_6 , 2/3 частки вищезазначеного житлового будинку, складається з таких приміщень: 1-1 веранда, 1-2 коридор, 1-3 кухня, 1-4 коридор, 1-5 кімната, 1-6 кімната, 1-7 кімната, 1-8 санвузол, загальна площа цих приміщень становить 68,8 кв.м, житловою - 37,5 кв.м, а також господарських будівель: сарай літ. «К-1», літня кухня-хлів літ. «З-1». За технічними показниками приміщення 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8, загальною площею 68, 8 м.кв., житловою 37,5 м.кв. є відокремленою частиною об`єкта, має окремий вихід і може бути виділена в натурі в цілу ідеальну частину.
Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 03 березня 2020 року, яке набрало законної сили 03 квітня 2020 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 , про визнання права власності на спадкове майно, визнано за ОСОБА_2 право власності на 40/100 частин зазначеного житлового будинку.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Частиною 3 ст. 358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
У разі виділу частки зі спільного майна право спільної часткової власності припиняється лише для того учасника, якому ця частка виділяється в натурі, а для інших співвласників режим спільної часткової власності на решту майна зберігається (правовий висновок, наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 квітня 2025 року у справі № 357/3145/20, провадження № 14-36цс25).
Відповідно до правового висновку, зазначеного у постанові КЦС ВС від 21.02.2024 у справі № 713/1429/21 (провадження 61-10392св23) визначальним для виділу частки будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників, а також технічна можливість виділу частки.
У п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.91 року (з подальшими змінами та доповненнями) зазначається, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.
Враховуючи, що згідно з рішенням суду від 03 квітня 2020 року право власності на 40/100 частин зазначеного житлового будинку визнано за ОСОБА_2 , і те, що остання не заперечує проти визнання за позивачкою право власності на інших 60/100 частин житлового будинку, та літньої кухні і сараю, та виділення цього нерухомого майна в натурі, і беручи до уваги, що відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, належна позивачці частка є відокремленою частиною об`єкта, має окремий вихід і може бути виділена в натурі в цілу ідеальну частину, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню.
За згодою позивача, що зазначена у позовній заяві, суд не стягує понесені нею судові витрати з відповідача.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 78 - 81, 258, 259, 263, 264, 265, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Камінь-Каширської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визнання права власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 60/100 частин житлового будинку, а також на літню кухню-хлів - літ. «З-1», сарай - літ. «К-1», що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Камені-Каширському, та виділити їй у власність належну частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у натурі, а саме виділити такі приміщення у житловому будинку: веранду № 1-1 площею 2,9 кв.м, коридор 1-2 площею 8,8 кв.м, кухню - 1-3 площею 10,2 кв.м, коридор 1-4 площею 5,8 кв.м, кімнату 1-5 площею 11,7 кв.м, кімнату 1-6 площею 11,9 кв.м, кімнату 1-7 площею 13,9 кв.м, санвузол 1-8, площею 3,6 кв.м, загальною площею 68,8 кв.м, житловою площею 37,5 кв.м.
Припинити право спільної часткової власності для ОСОБА_1 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет: https://km.vl.court.gov.ua/sud0304/gromadyanam/csz/.
Дата складення повного тексту рішення - 15 червня 2026 року 

Головуючий: 	  	О.В. Антонюк