Справа № 375/1129/26
Провадження № 2/375/1005/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2026 року селище Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Банах-Кокус О.В.,
за участю секретаря судового засідання Потапенко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживий Центр» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У травні 2026 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - ТОВ «Споживчий центр») Мохир Я.В. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 22 лютого 2022 року укладено Кредитний договір (оферта) № 22.02.2022-100006362.
Умови договору: сума кредиту 11000,00 грн; строк на 42 днів; дата повернення кредиту – 7 березня 2022 року; процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за один день користування Кредитом. 
Відповідно до пункту 3.1 Договору Кредитодавець зобов`язується надати кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію (ї) (якщо комісія (ії) встановлена (і) договором).
Відповідно до пункту 4.1 Договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача.
Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, що підтверджується квитанцією про перерахунок коштів в розмірі 11000,00 грн.
Відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму 1000,00 грн від 24 серпня 2022 року.
Відповідач свої зобов`язання перед позивачем за Договором не виконує, у зв`язку з чим, станом на момент пред`явлення позову утворилась заборгованість у розмірі 15720,00 грн, з них заборгованість: по тілу кредиту в розмірі 11000,00 грн, по процентах в розмірі 4720,00 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».
Посилаючись на зазначені обставин просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та відшкодувати за рахунок останнього судові витрати.

Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено судді Банах-Кокус О.В.
Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 20 травня 2026 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
4 червня 2026 року від відповідача через систему «Електронний суд» надійшов відзив, в якому він просить відмовити у задоволенні позову у заявленому розмірі.
8 червня 2026 року через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник просить позовні вимоги задовольнити та розгляд справи здійснювати без участі представника позивача.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час і місце судового засідання повідомлявся належним чином.
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Стислий виклад позиції інших учасників справи
У відзиві відповідач ОСОБА_1 зазначає, що не погоджується з позовними вимогами, обгрунтувавши наступним. 
Відповідно до частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля: 
- Військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам);
- Іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам).
Зазначає, що є діючим військовослужбовцем, що прийнятий на військову службу під час особливого періоду. Відповідно до запису у військовому квитку: «26.06.2020 року на підставі наказу командира В/Ч № 30-РС прийнятий на військову службу за контрактом» і має право на зазначені пільги. Відповідно всі нарахування по кредиту від 22 лютого 2022 року №22.02.2022-100006362, окрім тіла кредиту, мають бути списані. Позивач зазначає, що заборгованість перед ним складається з: 11000,00 грн – тіло кредиту; 4720,00 грн – проценти за кредитом. Оскільки сплачені 24 серпня 2022 року відповідачем кошти у розмірі 1000,00 грн мали бути спрямовані позивачем в погашення тіла кредиту (з огляду на зазначені пільги), а безпідставно спрямовані на погашення відсотків, загальна сума його заборгованості перед позивачем на сьогоднішній день складає 10000,00 грн.
Представник позивача у відповіді на відзив від 8 червня 2026 року зазначає наступне.
ТОВ «Споживчий центр» не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, тому не може надати первинні банківські документи, а відтак наданий суду позивачем розрахунок є належним та допустимим доказом заборгованості та її розміру у справі. 
Комісія пов`язана із наданням послуги, а саме: перерахування Кредитодавцем коштів на рахунок, вказаний Позичальником, з використанням стороннього сервісу – інтернет-еквайрингу. З огляду на те, ТОВ «Споживчий центр» надає кошти у кредит без відкриття рахунків у власній установі, на відміну від банківського кредиту, то плата за надання кредиту, на картку, зазначену позичальником, є виправданим. Відповідач не був позбавлений права отримати кредит у відділенні ТОВ «Споживчий центр» (ТМ «ШвидкоГроші»), уникнувши додаткових витрат. Безоплатність надання цих послуг законодавством не встановлена. Договором застережено, що до складу даної комісії не включено послуги, які Кредитодавець зобов`язаний надавати Позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства. Своїм підписом на договорі відповідач також підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати. За відсутності доказів оскарження відповідачем умови договору щодо встановлення комісії, відсутні підстави для відмови у стягненні вказаного платежу з відповідача.
Відповідач не надав документів, які б підтверджували його участь станом на час строку дії кредитного договору, у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України. Відповідач не довів наявність у нього права на пільгу, як військовослужбовця, доказів протилежного відповідач не надав.

Встановлені судом фактичні обставини справи
Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 22 лютого 2022 року укладено Кредитний договір (оферта) № 22.02.2022-100006362, шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором U791 заявки кредитного договору № 22/02/2022-100006362 (кредитної лінії) в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
У вказаній заявці зазначено, що кредитодавцем є ТОВ «Споживчий центр», позичальником є ОСОБА_1 , реквізити належного позивальнику електронного платіжного засобу для надання коштів позичальнику за даним та наступними договорами: 5169-36ХХ-ХХХХ-1292.
Відповідно до умов кредитного договору № 22.02.2022-100006362 позичальнику надається кредит на наступних умовах:
Дата надання/видачі кредиту 22 лютого 2022 року.
Сума кредиту: 11000,00 грн.
Строк, на який надається кредит - 42 дні з дати його надання.
Дата повернення (виплати) кредиту 4 квітня 2022 року.
Ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ».
Ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду «Економ».
Неустойка: 220,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми виконаного/неналежно виконаного зобов`язання.
Відповідно до квитанції ID операції № 1922975579 від 22 лютого 2022 року було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: НОМЕР_1 у розмірі 11000,00 грн, дата видачі: 22.02.2022, призначення платежу: видача за договором кредиту № 22.02.2022-100006362.
Таким чином, позивач ТОВ «Споживчий центр» належним чином виконав умови вищевказаного кредитного договору та перерахував відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти в обумовленому розмірі на його банківську картку.
Відповідач в повному обсязі взяті на себе зобов`язання за вищевказаним кредитним договором не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість.
Так, згідно з розрахунку заборгованості за договором № 22.02.2022-100006362 від 22 лютого 2022 року заборгованість ОСОБА_1 за даним кредитним договором утворилась заборгованість у розмірі 15720,00 грн, з них заборгованість: по тілу кредиту в розмірі 11000,00 грн, по процентах в розмірі 4720,00 грн.
Також, у позовні заяві позивач зазначає про часткову оплату відповідачем кредиту, а саме: 24 серпня 2022 року у розмірі 1000,00 грн. 
При цьому, доказів погашення відповідачем ОСОБА_1 вищевказаної повної заборгованості позивачу ТОВ «Споживчий центр», матеріали справи не містять.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини
Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані докази, дійшов наступних висновків.
Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК Українизавданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із частинами 1, 2, 3, 4 статті 10 ЦПК Українисуд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно доКонституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановленіКонституцієюта законами України. Суд застосовує при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до вимог статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до статті 12 ЦПК України. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення усіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Згідно частини 1 статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частини 1 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно із частиною 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із частиною 1 статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно із частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 1 статті 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина 1 статті 611 ЦК України).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина1 статті 612 ЦК України).
Судом встановлено, та не заперечується відповідачем, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 22.02.2022-100006362 від 22 лютого 2022 року.
Також судом встановлено, та не заперечується сторонами у справі, що відповідачем на виконання умов договору були здійснені часткові оплати в рахунок погашення боргу за кредитним договором у розмірі 1000,00 грн.
Щодо нарахування процентів
В частині заявлених до стягнення відсотків за договором № 22.02.2022-100006362 від 22 лютого 2022 року, відповідач висловився за відсутність підстав для їх нарахування та стягнення з огляду на свій статус військовослужбовця, у зв`язку із чим на нього поширюється дія пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовцівта членівїх сімей».
У пункті 15 статті 14 Закону України Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції чинної станом на дату укладення кредитного договору) було визначено, що військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
На сьогоднішній день зазначена норма викладена у такій редакції: «Військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави».
В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року та триває по теперішній час.
Пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон) є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.
Вказані правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 642/548/21 (провадження № 61-9565ск22), від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц (провадження № 61-21025св18).
Крім цього, згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який продовжує діяти по теперішній час.
Із військового квитка серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 з 26 червня 2020 року прийнятий на військову службу за контрактом у в/ч НОМЕР_3 . Тобто, на початок введення воєнного стану в Україні відповідач проходив військову службу за контрактом.
Довідкою військової частини НОМЕР_4 від 21 листопада 2024 року за № 763 стверджено, що солдат ОСОБА_1 , проходить військову службу у Збройних силах України.
Отже, на момент укладення кредитного договору № 22.02.2022-100006362 від 22 лютого 2022 року та упродовж усього строку кредитування і по цей час відповідач ОСОБА_1 був і є військовослужбовцем.
В Україні на момент укладення договору діяв особливий період і нині триває воєнний стан.
Наведені обставини свідчать про те, що на відповідача поширюється дія пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», тому проценти за користування кредитом з нього стягненню не підлягають.
Даний висновок узгоджується з правововою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 14 травня 2021 року у справі 502/1438/18.
Також судом встановлено, що відповідачем на виконання умов договору було здійснено часткову оплату в рахунок погашення боргу за кредитним договором у розмірі 1000,00 грн, які позивачем спрямовані на погашення заборгованості нарахованих процентів за користування кредитом.
З урахуванням того, що суд дійшов висновку, що проценти за користування кредитом з відповідача стягненню не підлягають, то сплачені кошти відповідачем необхідно врахувати у погашення заборгованості за тілом кредиту.
Отже, з відповідача необхідно стягнути заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором № 22.02.2022-100006362 від 22 лютого 2022 року в розмірі 10000,00 грн (11000,00 грн (тіло кредиту) – 1000,00 грн (сума оплат відповідачем за договором).

Висновки суду щодо розподілу судових витрат
За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн, як передбачено статтею 4 ЗУ «Про судовий збір».
Позивач просить стягнути із відповідача 15720,00 грн. Водночас судом вирішено стягнути 10000,00 грн, що становить 63,61 %.
Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі: 2662,40 грн х 63,61% = 1693,55 грн.
Керуючись статтями 5, 12, 13, 76 - 81, 259, 263, 264, 265, 280 - 282, 354 ЦПК України, суд 

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживий Центр» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 22.02.2022-100006362 від 22 лютого 2022 року у розмірі 10000,00 (десять тисяч) гривень. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1693 (одна тисяча шістсот дев`яносто три) гривні 55 копійок.
У іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reestr.court.gov.ua
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місцезнаходження:м. Київ, вул. Саксаганського, 133-а, ЄДРПОУ 37356833.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складено 25 червня 2026 року.

Суддя         О.В. Банах-Кокус