ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці
03 червня 2026 року 	Справа № 926/553/26	

Господарський суд Чернівецької області у складі головуючого судді Марущака І.В., 
за участю секретаря судового засідання Терещенко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні загального позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства «Чернівціводоканал» (58023, Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Комунальників, 5, код ЄДРПОУ 03361780)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лужанський спиртовий завод» (59342, Чернівецька область, Чернівецький район, селище Лужани, вул. Центральна, 53, код ЄДРПОУ 43993346),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача – Комунальне підприємство «Благоустрій» Мамаївської сільської ради (59342, Чернівецька обл., Чернівецький район, с. Лужани, вул. Центральна, 66, код ЄДРПОУ 44159123),

про стягнення 22 857,00 грн,

представники:
від позивача – Паращук І.В.;
від відповідача – адвокат Кравченко Р.М., Баланюк М.М.; 
від третьої особи – не з`явився. 

І. Стислий виклад позовних вимог.
Комунальне підприємство «Чернівціводоканал» звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лужанський спиртовий завод» про стягнення плати за самовільне приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення в сумі 22 857,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 03.02.2025 між КП «Чернівціводоканал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лужанський спиртовий завод» укладено договір №10258 з власником (користувачем) будівлі (приміщення у будівлі) про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Згідно Додатку №2 до Договору КП «Чернівціводоканал» надає послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: вул. Центральна, 53, смт. Лужани, Чернівецький район, Чернівецька область.
Згідно Договору №1 оренди іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності від 07.05.2024 КП «Благоустрій» Мамаївської сільської ради передано колектор в оренду ТОВ «Лужанський спиртовий завод» строком на 5 років. 
27.08.2025 представниками КП «Чернівціводоканал» здійснено перевірку стану каналізаційної мережі по вул. Кіцманська в с. Мамаївці та складено Акт № 002103, в якому зазначено, що в каналізаційному колодязі виявлено порушення: «Відсутня пломба на засувці D250мм R42164514 ». Після фіксування факту самовільного зриву пломби, проведено повторно опломбування засувки в закритому положенні D250мм пломбою R42164279. 
КП «Чернівціводоканал» здійснено розрахунок за самовільне приєднанням до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення № 03/01-06/2 від 06.01.2026 (зафіксований виконавцем послуги з централізованого водовідведення факт пошкодження пломб) та сформовано Рахунок-акт №1440 від 06.01.2026 на суму 22 857,00 грн, яку просить стягнути з відповідача.
У відзиві на позов відповідач проти позову заперечив з огляду на таке:
1) позивач порушив процедуру фіксації «самовільного приєднання», оскільки склав Акт № 002103 від 27.08.2025 без участі представника відповідача та без залучення двох обов`язкових свідків. Відповідач стверджує, що цей акт суперечить правилам і не може бути допустимим доказом для нарахування плати за порушення;
2) складений КП «Чернівціводоканал» Акт не є актом про виявлення самовільного приєднання та/або самовільного користування, однак і з нього, також, не вбачається і не доводиться, що саме ТОВ «Лужанський спиртовий завод» було здійснено порушення цілісності пломби та що ним здійснювалося самовільне водовідведення, так як не було встановлено наявності води (стоків) в мережі, руху (тиску) води (стоків) з боку Товариства.
Позивач подав відповідь на відзив, в якій на спростування заперечень відповідача проти позову зазначає, що сторонами узгоджено та підписано Договір № 10258 від 03.02.2025, умовами якого чітко передбачено, що при порушенні споживачем «Правил користування» (пункти 2 розділу IV та інші), витрати об`єму стічних вод визначаються розрахунковим шляхом у відповідності до п. 6 розділу IV «Правил користування». Розрахунки за порушення п.2 розділу IV «Правил користування» та інші порушення нормативно- правових актів та/ або умов договору, здійснюються на підставі актів обстеження (в т.ч. актів про виявлення самовільного приєднання та /або самовільного користування підставі ), в яких зафіксовано порушення та оплачуються на Рахунку-Акту, складеного згідно Актів обстеження. Під час перевірки каналізаційної мережі 27.08.2025 року, представники КП «Чернівціводоканал» в складі трьох осіб провели обстеження на об`єкті споживача, розташованого за адресою: вул. Кіцманська, с. Мамаївці, та встановили факт порушення: «Відсутня пломба на засувці D250мм R42164514», на підставі чого склали Акт № 002103 ( в матеріалах справи). Даний Акт підтверджує те, що відповідачами було порушено абзац 6 пункту 9 Розділу ІІ «Правил користування», в якому чітко визначено обов`язок споживача з виконання умов зберігання та забезпечення цілісності вузлів/засобів обліку, пломб та індикаторів впливу магнітного поля; невтручання у роботу вузлів/засобів обліку. Акт №002103 від 27.08.2025 року за своїм змістом та наповненням, повністю відповідає Акту, який є Додатком 4 Правил користування.
Третя особа подала письмові пояснення щодо позову, в яких повідомляє, що КП «Благоустрій» Мамаївської сільської ради не є стороною укладеного між позивачем і відповідачем Договору №10258. Крім того КП «Благоустрій» Мамаївської сільської ради чи його посадові особи не брали на збереження будь-які пломби, які встановлювались тою чи іншою стороною на орендованій відповідачем ділянці водопроводу та належної до нього інфраструктури, тому, відповідно, не несуть відповідальності за їх (пломб) збереження. Крім того, КП «Благоустрій» Мамаївської сільської ради і його посадові особи не брали участі у перевірці даної інфраструктури на предмет збереження пломб та не були залучені і не брали участі у складання будь-яких актів чи інших документів, які стосуються чи можуть стосуватися даного питання. В даному випадку і в даних правовідносинах КП «Благоустрій» Мамаївської сільської ради діє виключно як Орендодавець та Балансоутримувач об`єкта оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, зокрема, трубопроводу господарської води, колектору та ін., тому не володіє будь-якими доказами на підтвердження чи спростування заявлених позицій по справі як позивача так відповідача.

ІІ. Процесуальні дії у справі.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2026 вказану позовну заяву передано до провадження судді Марущака І.В.
Ухвалою від 13.02.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив спрощене позовне провадження у справі та призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 10.03.2026, установив відповідачу строк для подання заяви з запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзиву на позов, а також установив позивачу строк для подачі відповіді на відзив.
24.02.2026 позивачем через систему «Електронний суд» подано клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 11:00 год 10.03.2026, у зв`язку із залученням представника в іншому судовому засіданні на вказану дату та час.
03.03.2026 від відповідача через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив.
06.03.2026 позивачем подано відповідь на відзив.
Ухвалою суду від 10.03.2026 відкладено розгляд справи по суті на 01.04.2026.
Ухвалою від 17.03.2026 судове засідання за участю представника відповідача вирішено провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Судове засідання 01.04.2026 не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Марущака І.В. у відпустці, про що учасники справи були сповіщені повідомленням керівника апарату Господарського суду Чернівецької області про неможливість проведення судового засідання. 
Ухвалою від 06.04.2026 судом призначено судове засідання з розгляду справи № 926/553/26 по суті на 23.04.2026, судове засідання за участю представника відповідача вирішено провести в режимі ВКЗ.
Ухвалою від 23.04.2026 суд вирішив перейти до розгляду справи 926/553/26 за правилами загального позовного провадження, подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, призначити підготовче засідання на 12.04.2026. Судом також залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача – Комунальне підприємство «Благоустрій» Мамаївської сільської ради та зобов`язано позивача надіслати третій особі копію позовної заяви та доданих до неї документів, а також зобов`язати відповідача надіслати третій особі копію відзиву на позов та доданих до нього документів в електронний кабінет або листом з описом вкладення, докази такого надіслання надати суду до початку підготовчого засідання.
28.04.2026 позивач через систему «Електронний суд» подав докази направлення копії позовної заяви з додатками третій особі.
04.05.2026 відповідач через систему «Електронний суд» подав докази направлення відзиву третій особі.
12.05.2026 Комунальне підприємство «Благоустрій» Мамаївської сільської ради через систему «Електронний суд» подало пояснення на позов.
За наслідками підготовчого засідання суд постановив протокольну ухвалу від 12.05.2026 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 03.06.2026. Судове засідання за участю представника відповідача вирішено провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
До початку судового засідання 03.06.2026 третя особа подала заяву про розгляд справи без її участі.
Суд заслухав вступне слово представника позивача, яка позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, представників відповідача, які проти позову заперечили. Далі суд перейшов до дослідження матеріалів справи та судових дебатів.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.
З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд установив таке.
03 лютого 2025 року між КП «Чернівціводоканал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лужанський спиртовий завод» укладено Договір №10258 з власником (користувачем) будівлі (приміщення у будівлі) про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (надалі – Договір).
Згідно Додатку №2 до Договору КП «Чернівціводоканал» надає послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: вул. Центральна, 53, смт. Лужани, Чернівецького району, Чернівецької області.
Відповідно до пункту 1 Додатку №1 до Договору, укладаючи цей договір та виконуючи його умови, споживач та виконавець керуються Правилами користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 27.06.2008 №190, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 07 жовтня 2008 року за №936/15627 (далі – Правила користування), Правилами приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення, затвердженими наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01 грудня 2017 року, №316, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 15 січня 2018 року за №57/31508, «Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення м. Чернівці», Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 року №690 (зі змінами) та чинним законодавством України, нормативно-правовими актами органів місцевої виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, прийнятими у встановленому порядку.
У відповідності до підпункту 3 пункту 28 Договору Споживач зобов`язаний допускати у будівлю (приміщення у будівлі) виконавців комунальних послуг або їх представників у порядку визначеному законом і договорами про надання відповідних житлово-комунальних послуг для ліквідації аварій, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань засобів вимірювальної техніки.
В той же час, у підпункті 3 пункту 29 Договору передбачено, що Виконавець має право доступу до будівлі (приміщення у будівлі), індивідуального (садибного) житлового будинку для ліквідації аварій, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань засобів вимірювальної техніки, визначеному законом та умовами договору.
Пунктом 4 Додатку №1 Договору визначено, що при порушенні споживачем «Правил користування» (пункти 2 розділу IV та інші), витрати об`єму стічних вод визначаються розрахунковим шляхом у відповідності до п. 6 розділу IV «Правил користування». Розрахунки за порушення п.2 розділу IV «Правил користування» та інші порушення нормативно-правових актів та/або умов договору, здійснюються на підставі актів обстеження (в т.ч. актів про виявлення самовільного приєднання та /або самовільного користування), в яких зафіксовано порушення та оплачуються на підставі Рахунку-Акту, складеного згідно Актів обстеження. Споживач перераховує кошти на розрахунковий рахунок виконавця протягом 5 банківських днів з дня направлення Рахунку-Акту на юридичну адресу споживача.
Згідно Договору №1 оренди іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності від 07.05.2024, КП «Благоустрій» Мамаївської сільської ради передано колектор в оренду ТОВ «Лужанський спиртовий завод» строком на 5 років.
27.08.2025 року представниками КП «Чернівціводоканал» здійснено перевірку стану каналізаційної мережі по вул. Кіцманська, с. Мамаївці та складено Акт № 002103, в якому зазначено, що в каналізаційному колодязі виявлено порушення: «Відсутня пломба на засувці D250мм R42164514». Після фіксування факту самовільного зриву пломби, проведено повторно опломбування засувки в закритому положенні D250мм пломбою R42164279.
Акт № 002103 від 27.08.2025 підписано представниками КП «Чернівціводоканал».
Позивачем здійснено розрахунок за самовільне приєднанням до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення №03/01-06/2 від 06.01.2026 (зафіксований виконавцем послуги з централізованого водовідведення факт пошкодження пломб) та сформовано Рахунок-акт №1440 від 06.01.2026 на суму 22 857,00 грн.
06.01.2026 КП «Чернівціводоканал» направило ТОВ «Лужанський спиртовий завод» лист №03/01-06/6 з вимогою оплатити за самовільне приєднанням до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення (недопущення виконавця послуги з централізованого водовідведення споживача та їх обладнання) протягом п`яти днів.
Листом №22 від 14.01.2026 ТОВ «Лужанський спиртовий завод» повідомив позивача про відсутності підстав нарахування та проведення розрахунків згідно направленого листа.
Оскільки, відповідачем залишена вищевказана вимога без задоволення позивач звернувся з даним позовом до суду.

ІV. Мотиви, якими керується суд, та застосоване ним законодавство.
Згідно з частини 2 статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Право на захист – це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Варто зауважити, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підстав позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.
При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) від 04.11.1955 передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Підставою для подання позову стало проведення КП «Чернівціводоканал» перевірки стану каналізаційної мережі по вул. Кіцманська, с. Мамаївці, якою в каналізаційному колодязі виявлено порушення: «Відсутня пломба на засувці D250мм R42164514», про що вкладено Акт № 002103 від 27.08.2025 та здійснено розрахунок за самовільне приєднанням до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення на суму 22 857,00 грн. 
Відповідач заперечує щодо стягнення з нього на користь позивача будь-яких коштів, оскільки позивач склав Акт № 002103 від 27.08.2025 без участі представника відповідача та без залучення двох обов`язкових свідків, чим порушив процедуру фіксації самовільного приєднання, вказаний акт не є актом про виявлення самовільного приєднання та/або самовільного користування, з нього не вбачається і не доводиться, що саме ТОВ «Лужанський спиртовий завод» було здійснено порушення цілісності пломби та що ним здійснювалося самовільне водовідведення, так як не було встановлено наявності води (стоків) в мережі, руху (тиску) води (стоків) з боку Товариства.
Відповідно до частини першої статті 23 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» підприємства питного водопостачання та централізованого водовідведення мають право, зокрема, здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків та споруд, вимагати термінового усунення витоків з водопровідних мереж та обладнання, забезпечувати встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку питної води відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».
Порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України визначено Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.2008 р.
Ці Правила є обов`язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб-підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об`єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.
Згідно з вказаними Правилами самовільне користування – це користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення за відсутності договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення із виконавцем комунальної послуги, а також у випадку порушення споживачами умов укладеного між сторонами договору.
Відповідно до пункту 1 Розділу IV Правил не допускається будь-яке самовільне приєднання об`єктів водоспоживання до діючих систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення (включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньобудинкових мереж або до мереж споживачів).
Пунктом 2 Розділу IV Правил визначено, що самовільним приєднанням до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення вважається, зокрема, самостійне приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення; зафіксовані виконавцем послуги з централізованого водопостачання/ централізованого водовідведення факти пошкодження пломб, індикаторів впливу магнітного поля, втручання у роботу та виведення з ладу вузлів комерційного обліку води.
Споживачі, у яких виявлено порушення, відповідно до цього пункту підлягають відключенню від системи централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення, а витрати на від`єднання/приєднання оплачуються цими споживачами.
Відповідно до пункту 4 Розділу IV Правил факт самовільного приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення згідно з пунктами 1, 2 цього розділу фіксується представником виконавця послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення за участю споживача, який самовільно приєднався до цих систем, про що складається акт про виявлення самовільного приєднання та/або самовільного користування (додаток 4).
Якщо споживач відмовляється підписати акт, він підписується представником виконавця послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення та не менше ніж двома свідками з обов`язковим зазначенням їх персональних даних; при цьому в акті робиться відповідний запис про таку відмову.
У разі незгоди споживача з діями виконавця послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення споживач може оскаржити їх в установленому законом порядку (пункт 5 Розділу IV Правил).
Отже, Правилами встановлено алгоритм дій позивача, як виконавця послуг з водопостачання і водовідведення, у разі виявлення ним самовільного користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, в тому числі у разі самостійного приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення; зафіксовані виконавцем послуги з централізованого водопостачання/ централізованого водовідведення факти пошкодження пломб, індикаторів впливу магнітного поля, втручання у роботу та виведення з ладу вузлів комерційного обліку води.
При цьому з положень цих Правил не вбачається можливість складання акту за результатами такого обстеження за відсутності споживача (представника споживача), а у разі його відмови від підписання акту він підписується представником виконавця послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення та не менше ніж двома свідками з обов`язковим зазначенням їх персональних даних, а також запису про відмову споживача від відпису.
Суд зазначає, що позивачем не надано будь-яких доказів встановлення пломби на засувці D250мм R42164514 та передачі її на зберігання ТОВ «Лужанський спиртовий завод», чи будь кому іншому. 
Матеріали справи не містять, а позивачем не надано доказів повідомлення споживача про проведення обстеження каналізаційного колодязя за адресою: вул. Кіцманська, с. Мамаївці 27.08.2025 з метою перевірки цілісності пломб, як і відсутні будь-які докази залучення відповідача до зазначеного обстеження.
Акт №002103 від 27.08.2025 містить тільки підписи представників КП «Чернівціводоканал. Однак, в ньому відсутні як підпис споживача так і підписи двох свідків із записом про відмову від підписання акту споживачем.
Відтак, належні докази як відмови від підписання споживачем зазначеного Акту, так і залучення свідків, як це передбачено пунктом 4 розділу 4 Правил, у матеріалах справи відсутні.
Крім того, суд звертає увагу, що акт №002103 від 27.08.2025 по своїй формі не відповідає додатку 4 до Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.2008.
Судом також критично оцінюється факт проведення КП «Чернівціводоканал» перевірки стану каналізаційної мережі по вул. Кіцманська в с. Мамаївці, (яка не належить позивачу як власнику мереж чи балансоутримувачу) також місце перевірки не є територією об`єкту нерухомості чи землекористування відповідача (даний факт визнається сторонами) без запрошення власника, балансоутримувача чи користувача цих мереж.
Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 904/1017/20).
Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За приписами статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2021 у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") наголошено, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.12.2020 у справі №904/1103/20 та від 25.06.2020 у справі №924/266/18.
Стандарт доказування «вірогідність доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що №002103 від 27.08.2025 не є достовірним доказом, він складений зацікавленою стороною в односторонньому порядку, тому не може підтверджувати обставини, викладені у цьому акті.
Таким чином, оскільки обставини в підтвердження як порушення засобів обліку води так і самовільного приєднання та/або самовільного користування мають бути підтверджені відповідним документом, а саме актом про виявлення самовільного приєднання та/або самовільного користування, який має відповідати вимогам, визначеним у Правилах та не можуть встановлюватися на підставі неналежно оформленого акту, який в тому числі, був складений без залучення представників споживача, а відтак матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в підтвердження самовільного користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, в зв`язку з чим, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову у даній справі.
За таких обставин, позовні вимоги про стягнення плати за самовільне приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення в сумі 22 857,00 грн є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

V. Висновки суду.
За результатами розгляду цієї справи суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами самовільного приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення (зафіксований виконавцем послуги з централізованого водовідведення факт пошкодження пломб), а, отже, в задоволенні позову про стягнення плати за самовільне приєднання необхідно відмовити.

VІ. Розподіл судових витрат.
За подання позовної заяви позивачем сплачений судовий збір в сумі 2 662,40 грн згідно квитанції про сплату № 33110 від 21.01.2026.
У відповідності до статті 129 ГПК України сплачений позивачем судовий збір слід залишити за позивачем.
Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 73, 74, 86, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Повний текст рішення складено та підписано 09 червня 2026 року.

Суддя     І.В. Марущак