Справа № 180/819/26
2/180/691/26 
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2026 р. 

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої - судді Тананайської Ю.А.
за участю секретаря Павлович Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганці в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу № 180/819/26 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
ВСТАНОВИВ:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова» в особі представника Андрущенко М.В. звернулося до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором.
В обґрунтування заявлених позовних вимог, представник позивача зазначив, що 7.05.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова» та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання грошових коштів у позику № 8090270525.
Кредитний договір, у відповідності до норм ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов договору відповідач отримала кредит у розмірі 6000 грн., строк позики 360 днів, процента ставка стандартна - 1 % на день; процентна ставка 0,87 % за кожен день користування кредитом за період, починаючи зі 181 календарного дня з дати укладання договору і до закінчення строку дії або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. Через неналежне виконання відповідачкою своїх зобов`язань за договором утворилась заборгованість у розмірі 34882 грн.20 коп., із якої тіло кредиту становить 6000 грн., нараховані проценти – 16882 грн. 20 коп., сукупна сума пені, за порушення зобовязання 12000 грн. У зв`язку з чим позивач просить задовольнити позов, стягнути з відповідача заборгованость по кредитному договору та судові витрати 2662 грн.40 коп.
Ухвалою суду від 20 квітня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та відповідачу був наданий строк на подачу відзиву на позовну заяву.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву, в якій просить суд розглядати справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відзив на позовну заяву відповідач не надав.
В судове засідання відповідач двічі поспіль, 18 травня 2026 року та 10 червня 2026 року, не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за зареєстрованим місцем проживання (перебування) та шляхом розміщення оголошення на сайті суду.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за зареєстрованим місцем проживання, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
Дослідивши письмові докази по справі, давши їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. 
Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В тому числі, суд враховує вимогист. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.
Згідно зіст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно дост. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Як встановлено судом, 7.05.2025 року між ТОВ «Іннова Фінанс», змінено назву на ТОВ «Іннова Нова», згідно Рішенню № 05-09/2025 єдиного учасника ТОВ «Іннова Фінанс» від 5 вересня 2025 року, та ОСОБА_1 укладено договір надання грошових коштів у позику № 8090270525 у письмовій формі у вигляді електронного документа. Договір позики, разом із правилами надання споживчих кредитів.
За умовами вказаного договору, договір підписується електронним підписом позикодавця та надсилається для ознайомлення та узгодження умов позичальнику в особистий кабінет разом з електронним повідомленням пропозицією укласти договір. На вказану позичальником електронну пошту або смс повідомленням надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання договору. Позичальник, приймаючи пропозицію позикодавця укласти договір, підписує в інформаційно-телекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором шляхом натискання кнопки «підписати». Сформовані таким чином електронні підписи позичальника та позикодавця накладені на договір. Після підписання такими електронними підписами договору, його умови вважаються прийнятими, а договір є укладеним.
Відповідно до п. 2.3 договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 6000 грн.
Відповідно до п. 2.6.1 стандартна процента ставка становить 1 % в день, процентна ставка 0,87 % за кожен день користування кредитом за період, починаючи зі 181 календарного дня з дати укладання договору і до закінчення строку дії або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту.
Відповідно до відповіді КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 в Банку емітовано картку № НОМЕР_1 на яку здійснено переказ коштів 7 травня 2025 року в сумі 6000 гривень. 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно положень ст.ст. 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ч.1 ст.1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми.
Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Згідно ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Відповідно до ст.3,12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до інформації наявної в матеріалах справи, на телефон відповідача 380959211633 7.05.2025 року о 18 год.21 хв. відправлено унікальний одноразовий ідентифікатор для «Кредитного договору» 6509.
Вказаний одноразовий ідентифікатор наявний в Договорі надання грошових коштів у позику № 8090270525 від 7.05.2025 року.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем ТОВ «Іннова Нова» доведено факт укладання 7 травня 2025 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 . Договору надання грошових коштів у позику № 8090270525 в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
ТОВ «Іннова Фінанс» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, надавши кредит в сумі 6000 грн. Відповідачу ОСОБА_1 , вказані обставини підтверджуються документами, які надійшли на виконання ухвали суду про витребування доказів, зокрема, виписки КБ «Приватбанк» з рахунку ОСОБА_1 , відповіднодо якої 7.05.2025 року зараховано 6000 гривень.
За умовами договору сторонами погоджено суму кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов кредитних договорів, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому в договорі.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за вказаним договором у строки, передбачені договором, щодо повернення суми позики та процентів за користування позикою не виконала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за тілом кредиту та за процентами.
Як вбачається із змісту позовної заяви, ТОВ «ІННОВА Нова» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 , заборгованість за Договором надання грошових коштів у позику № 8090270525 у розмірі 34882 грн.20 коп., із якої тіло кредиту становить 6000 грн., нараховані проценти – 16882 грн. 20 коп., сукупна сума пені, за порушення зобовязання 12000 грн. Заборгованість станом на 3.04.2026 р.
Відповідачем не долучено до матеріалів справи контррозрахунку або доказів здійснення відповідачем платежів.
Доказів повернення відповідачем позивачу ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» отриманої у позику за вказаним договором повної грошової суми матеріали справи не містять, у зв`язку з чим вимога позивача ТОВ «ІННОВА Нова» про стягнення заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованою.
Вирішуючи питання про стягнення процентів за користування кредитом, суд зазначає, що при укладенні договору позичальник була ознайомлена з орієнтованою вартістю кредиту та загальними витратами по ньому.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
За умовами договору сторони встановили строк кредитування строком на 360 днів, однак ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» просить стягнути з відповідачів проценти за користування кредитними коштами за період строку кредитування по 3.04.2026 року.
З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_1 не виконала належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором надання грошових коштів у позику № 8090270525 від 7.05.2025 року, укладеного між ним та ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», в обумовлені договором строки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ІННОВА Нова» підлягають задоволенню та з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за вказаним договором у розмірі 22882 грн.20 коп., із якої тіло кредиту становить 6000 грн., нараховані проценти – 16882 грн. 20 коп.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за пенею, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (не виконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Приймаючи до уваги те, що пеня нарахована відповідачу у період дії в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим позичальник звільняється від обов`язку її сплати на користь позикодавця, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмір 12000 грн., не підлягає задоволенню.
Підсумовуючи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості у загальному розмірі 70367 грн.03 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1746грн.50 коп. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 262-265 ЦПК України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 546-552, 610-612, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова», код ЄДРПОУ: 44127243 місце знаходження: м. Київ, вулиця Верхній Вал, будинок 10, поверх 2, офіс 5, суму заборгованості за договором позики № 8090270525 від 7 травня 2025 року року в розмірі 22882грн.20 коп., із якої тіло кредиту становить 6000 грн., нараховані проценти – 16882 грн. 20 коп. 
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова», код ЄДРПОУ: 44127243 місце знаходження: м. Київ, вулиця Верхній Вал, будинок 10, поверх 2, офіс 5, понесені витрати – сплачений судовий збір 1746 грн. 50 коп.
Рішення суду набирає законної сили, у порядку, передбаченому ст.289 ЦПК України.
Рішення суду може бути оскаржено учасниками справи протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Повний текст рішення складено 10 червня 2026 року.
Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова», місце знаходження: м. Київ, вулиця Верхній Вал, будинок 10, поверх 2, офіс 5;
відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 

Суддя: Ю. А. Тананайська