Справа № 569/9078/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2026 року м. Рівне 

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
судді ОСОБА_1 , 
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду, , кримінальне провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 8 серпня 2024 року за №12023181180000025 по обвинуваченню:
ОСОБА_4  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липне, Цуманського району, Волинської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із повною середньою освітою, одруженого, не працюючого, пенсіонера, раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.204 КК України, 

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 достовірно знаючи про те, що виробництво і обіг алкогольних напоїв регулюється державою та здійснюється суб`єктами господарювання за наявності спеціальних дозволів (ліцензій), з метою незаконного збагачення, вирішив зайнятись незаконним придбанням та
зберіганням з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв.
Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, порушуючи вимоги законодавства України про обіг
підакцизних товарів, до яких, відповідно до п. 215.1 ст. 215 Податкового кодексу України, відносяться алкогольні напої, зокрема, ст. ст. 2, 10, 11, 15
Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів,
рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» п. 7 ч. 1 ст. 7, ч. 9 ст. 9 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», маючи намір займатися діяльністю, спрямованою на реалізацію населенню незаконно виготовлених алкогольних напоїв, які не відповідають вимогам та стандартам, що затверджені і зареєстровані у встановленому законодавством порядку, нормативних документів, що діють в Україні, без сплати акцизного податку, в порушення п. 221.7 ст. 221, п. 226.1, п. 226.2,п. 226.9, п. 226.11 ст. 226, п. 228.9 ст. 228 Податкового кодексу України, які
передбачають обов`язки сплати акцизного податку суб`єктами господарювання
при роздрібній торгівлі підакцизними товарами, забезпечення маркування алкогольних напоїв марками акцизного податку встановленого зразка, що є умовою продажу таких товарів та встановлюють відповідальність продавців таких товарів, вважаючи, що торгівля незаконно виготовленими алкогольними напоями є легким та швидким способом покращити своє матеріальне становище, свідомо й достовірно знаючи про факти незаконності їх виготовлення за формою, видом та відмінними ознаками, у невстановлений
досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 15 год. 20 хв. 20.02.2026, здійснив незаконне придбання і зберігання з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв, при наступних обставинах.
Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно протиправний характер свого діяння, маючи намір займатися діяльністю, спрямованою на реалізацію населенню незаконно виготовлених алкогольних напоїв, які не відповідають вимогам та стандартам, що затверджені і зареєстровані у встановленому законодавством порядку, за невстановлених слідством обставин придбав 20 полімерних ємностей, наповнених спиртовмісними рідинами, загальним об`ємом 180 літрів, 5 з яких об`ємом близько 6 л кожна та 15 об`ємом близько 10 л кожна, наповнені спиртовмісними рідинами, які помістив для зберігання до приміщення будинку, який знаходиться в його користуванні, за адресою: АДРЕСА_2 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , де зберігав їх до моменту викриття вказаної протиправної діяльності працівниками поліції о 15 год. 20 хв. 20.02.2026.
Вилучені незаконно виготовлені алкогольні напої відповідно до висновку експерта від 26.03.2026 № СЕ-19/123-26/4543- ФХД не відповідають вимогам та стандартам, що затверджені і зареєстровані у встановленому законодавством порядку, нормативним документам, що діють в Україні.
В судовому засіданні ОСОБА_4 , визнав обвинувачення в обсязі підозри у кримінальному провадженні за ч.1 ст.204 КК України. Суду пояснив, що дійсно за наведених обставин в обвинувальному акті, угоді, про визнання винуватості, вчинив інкримінований злочин. Свої дії пояснив тим, що купивши на ринку в м. Рівне, незаконно виготовлені алкогольні напої, мав намір їх дорожче збути покупцям, відповідно заробити на збуті грошові кошти. При цьому розумів, що за вчинене, може нести кримінальну відповідальність. Також суду пояснив, що має можливість спільно із близькими родичами сплатити визначений в угоді штраф, тобто погоджується на призначення узгодженого покарання. 
Просить разом із своїм захисником, затвердити угоду від 15 квітня 2026 року про визнання винуватості, щиро розкаявся. 
Судом встановлено, що 15 квітня 2026 року між стороною обвинувачення – прокурором - начальником відділу за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю захисника – адвоката ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст.468,469,472, 473 КПК України.
Сторони погодились на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.1 ст.204 КК України - у виді штрафу в розмірі п`ять тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 гривень з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених підакцизних товарів. 
За таких обставин суд розглянув кримінальне провадження відповідно до положень ст..ст. 473,474 КПК України. 
Суд вважає, що органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 , вірно кваліфіковано за ч. 1 ст.204 КК України, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв. 
Відповідно до п.2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості .
Пунктом 1 ч.3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 – 475 цього кодексу. 
Відповідно до ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь –яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Встановлено, що умови вказаної вище угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченою особою. 
Вчинене кримінальне правопорушення обвинуваченим відноситься до не тяжкого.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. 
ОСОБА_4 , до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, у лікарів нарколога та психіатра під спостереженням не перебуває, є пенсіонером та інвалідом третьої групи.
Суд переконався, що обвинуваченому та захиснику, цілком зрозумілий порядок судового провадження на підставі угоди, зрозумілі права визначені 4 ст. 474 КПК України.
Також судом встановлено, що обвинувачений, захисник та прокурор розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди визначених ст. 473 КПК України.
Цивільний позов по справі не заявлений.
У відповідності до ст..100 КПК України, суд вирішує долю речових доказів, а саме: 5 полімерних пляшок ємністю 6 літрів кожна із вмістом рідини із запахом спирту, упаковані до сейф пакетів №008025179, 008025269, №008025268, №008025267, №008025266 та 15 полімерних пляшок ємністю 10 літрів кожна, із вмістом рідини із запахом спирту, які передані на зберігання до ТОВ «Рівненська дистрибуційна компанія» (м. Рівне вул.. Будівельників,10 – підлягають конфіскації та знищенням як незаконно виготовлені підакцизні товари. 
Письмові речові докази (документи), необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження.
Накладений арешт на вказані вище речові докази, відповідно ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 2 березня 2026 року – підлягає скасуванню. 
Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат, суд вирішує у вироку суду або ухвалою. 
Частиною 1 ст. 118 КПК України визначено, що процесуальні витрати складаються із залученням, потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів. Розмір процесуальних витрат на залучення експертів в провадженні становить 2674,20 гривень.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 119 КПК України суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк. У разі звільнення від їх оплати повністю або частково відповідні витрати компенсуються за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку встановленому КМУ.
Враховуючи, що ОСОБА_4 є особою похилого віку, якому виповнилось 71 рік, є інвалідом третьої групи, отримує не високий розмір пенсії, інших доходів не має, доглядає за дружиною, яка має хворобливий стан здоров`я та є особою похилого віку, суд врахувавши його майновий стан, вважає необхідним звільнити його повністю від сплати процесуальних витрат (на залучення експерта) в сумі 2674,20 гривень, які необхідно компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку встановленому КМУ. 
Запобіжний захід  ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. 373, 374,475 КПК України, суд, 

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні від 15 квітня 2026 року між прокурором - начальником відділу за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Сторони погодились на призначення покарання: 
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.204 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі п`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 (вісімдесят п`ять) тисяч гривень з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених підакцизних товарів. 
Запобіжний захід ОСОБА_4 , не обирався.
Цивільний позов не заявлений. 
Речові докази: 5 полімерних пляшок ємністю 6 літрів кожна із вмістом рідини із запахом спирту, упаковані до сейф пакетів №008025179, 008025269, №008025268, №008025267, №008025266 та 15 полімерних пляшок ємністю 10 літрів кожна, із вмістом рідини із запахом спирту, які передані на зберігання до ТОВ «Рівненська дистрибуційна компанія» (м. Рівне вул.. Будівельників,10 – конфіскувати та знищити як незаконно виготовлені підакцизні товари. 
Письмові речові докази (документи), залишити в матеріалах кримінального провадження.
Накладений арешт на вказані вище речові докази відповідно ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 2 березня 2026 року – скасувати. 
Процесуальні витрати (на залучення експерта) в сумі 2674,20 гривень, компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку встановленому КМУ.
Вирок суду може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав передбачених ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі по дання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. 

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1