ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1400/26 Справа № 204/1679/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Некрасов О. О. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

19 травня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Чечелівського районного суду м. Дніпра від 26 березня 2026 року якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - 
В С Т А Н О В И В :
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 14 лютого 2026 року о 18 годині 45 хвилин в м. Дніпро, на перехресті вул. Робоча та вул. Павла Чубинського, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Audi Q4, номерний знак НОМЕР_1 , перед поворотом ліворуч на вул. Павла Чубинського, не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з транспортним засобом Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_2 , який перебував під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 10.4 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та постановити нову постанову, якою провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції фактично ухилився від надання належної правової оцінки протоколу про адміністративне правопорушення як доказу, оскільки обмежився формальним посиланням на протокол як на підтвердження вини не навівши жодних мотивів, з яких саме обставин, викладене у ньому, були визнані достовірними, допустимими та достатніми для висновку про винуватість особи.
Вказує, що наведені у схемі дані у своїй сукупності не підтверджують, а навпаки спростовують висновок суду першої інстанції щодо місця зіткнення транспортних засобів.
Також зазначає, що пояснення потерпілого не підтверджуються сукупністю об`єктивних доказів у справі, містять внутрішні суперечності та розбіжності з іншими матеріалами, а відтак не можуть вважатися достовірними та покладатися в основу висновку про винуватість особи.
Також вказує, що покази свідка не відповідають фактичним обставинам справи та не можуть вважатися достовірними доказами, суд надав не правильну юридичну оцінку фотокарткам, суд не надав будь-якої оцінки відеозапису.
Посилається на те, що в його діях відсутні порушення п. 10.4 ПДР України, оскільки він рухався в крайній лівій смузі руху перед виконанням повороту ліворуч, із завчасно увімкненим покажчиком повороту.

В судовому засідання ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.
Потерпілий ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали та письмові докази, наявні в справі, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Згідно ст. 124 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 10.4 ПДР України.
Відповідно до п. 10.4 ПДР України, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку
У ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 заперечив свою вину у вказаному адміністративному правопорушенні та вказав, що він рухався в крайній лівій смузі руху перед виконанням повороту ліворуч, із завчасно увімкненим покажчиком повороту 
На думку апеляційного суду, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення при зазначених у постанові обставинах ґрунтуються на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 591433 від 14 лютого 2026 року, в якому викладена суть адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП; схемою місця ДТП, яка сталася 14 лютого 2026 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 14 лютого 2026 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 14 лютого 2026 року.
Крім того, апеляційним судом досліджено наявний в матеріалах справи відеозапис, з якого вбачається момент зіткнення транспортних засобів, а саме те, що транспортний засіб Daewoo Lanos рухався в крайній лівій смузі не змінюючи траєкторію руху, в той час, як транспортний засіб Audi Q4 здійснював перестроювання в ліву крайню полосу для руху для подальшого здійснення повороту ліворуч.
Даний відеозапис підтверджує обставини зазначені в схемі ДТП в якій зазначено напрямки руху транспортних засобів, а саме те, що Daewoo Lanos рухався в крайній лівій смузі не змінюючи траєкторію руху, а транспортний засіб Audi Q4 здійснював перестроювання в ліву крайню полосу для руху з середньої полоси для руху.
Крім того, в судовому засіданні суду першої інстанції було допитано свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що почув свист резини, обернувшись, побачив, як ДЕО Ланос в лівій крайній смузі врізався в автомобіль Ауді. ДЕО Ланос, будучи в лівій смузі, йшов на розворот. Водій автомобіля Ауді вирішив перед автомобілем ДЕО вискочить, однак автомобіль ДЕО Ланос врізався в автомобіль Ауді. 
Апеляційний суд вважає дані покази свідка належним та допустимим доказом, оскільки вони узгоджуються зі схемою дорохньо-транспортної пригоди, відеозаписом та поясненнями самого потерпілого ОСОБА_2 , в своїй сукупності спростовують зазначену ОСОБА_4 версію вчинення дорожньо-транспортної пригоди.
Отже, дослідивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, як у сукупності, так і окремо, враховуючи пояснення учасників ДТП, наданих в судовому засіданні апеляційного суду, дані, які визначені в схемі ДТП: рух та місце зіткнення транспортних засобів, розташування транспортних засобів після ДТП, характер ушкоджень транспортних засобів, апеляційний суд дійшов висновку, що в цій дорожній ситуації водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Audi Q4, номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 10.4 Правил дорожнього руху, перед поворотом не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з транспортним засобом Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_2 , який перебував під керуванням ОСОБА_2 
Дії ОСОБА_1 знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням ДТП та кваліфіковані вірно за ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі захисник.
Наданий ОСОБА_1 експертний висновок не спростовує встановлених вище обставин, а тому апеляційним судом до уваги не приймається. 
При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП допущено не було, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено, а відтак апеляційний суд доходить до переконання, що постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , – залишити без задоволення.
Постанову Чечелівського районного суду м. Дніпра від 26 березня 2026 року щодо  ОСОБА_1  - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя А.О. Пістун