Справа № 495/9725/25
№ провадження 3/495/297/2026

ПОСТАНоВА 
ІМЕНЕМ УКрАЇНи

03 червня 2026 року	м. Білгород-Дністровський	

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області, у складі:
головуючої одноособово - судді Прийомової О.Ю.,
за участю секретаря Чибукової О.В.
захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Шубіна О.П.
справа № 495/9725/25
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білгород-Дністровський Одеської області матеріали адміністративної справи, що надійшли від Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності: 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 

за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2025 року до Білгород – Дністровського міськрайонного суду від Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП ОСОБА_1 .
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 544757 від 19.12.2025, 19.12.2025 о 06:00 в Білгород-Дністровському районі по автодорозі М15 63 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Citroen Jumper н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням алкотестер Drager Alcotester 6820, результат огляду позитивний - , 89 проміле, чим порушив п. 2.9.а ДПР – керування ТЗ особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції, чим порушив ч. 1 ст. 130 КУпАП.
26 січня 2026 року до суду надійшло клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Шубіна О.П. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування заявленого клопотання захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначає, що матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу керування ОСОБА_1 транспортним засобом саме в стані сп`яніння о 06 год. 00 хв., а саме відсутня фіксація факту керування транспортного засобу та його зупинки під керуванням ОСОБА_1 , а тому, викладена в протоколі суть правопорушення не підтверджена належними та допустимими доказами у даній справі. 
На відеофайлі, який наявний в матеріалах справи, чітко вбачається, що 06 год. 24 хв., під`їхав службовий автомобіль працівників поліції. 
На той час, ОСОБА_1 перебував у автомобілі (марка авто, державний номерний знак на відеозаписі не зафіксовані), транспортний засіб у якому перебував ОСОБА_1 стояв з вимкнутим двигуном та у статичному стані.
В подальшому, під час спілкування, працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу Drager Alcotest, на що він відразу погодився. 
За результатами огляду на місці за допомогою приладу Alcotest Drager, результат виявився позитивним, 1,89 проміле.
Більш того, відповідно до викладеної у протоколі суті правопорушення, ОСОБА_1 , нібито керував транспортним засобом о 06 год. 00 хв., коли наявні в матеріалах справи відеофайли вказують на те, що працівники поліції прибули на місце, де перебував ОСОБА_1 о 06 год. 24 хв. 
Звертає увагу суду, що матеріали справи не містять інших доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зокрема рапорт працівників прикордонної служби, відеофайлів з їх нагрудних портативних камер, пояснень свідків, зокрема тих, що були на місці складання протоколу тощо.
Отже, матеріали справи не містять жодних інших доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а тому сторона захисту наголошує, що працівниками поліції при складанні протоколу не доведено той факт, що ОСОБА_1 суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а надані суду докази не підтверджують наявність у його діях ознак об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: не доведено факт керування транспортним засобом, що вказано у протоколі, оскільки відсутні будь-які докази, які прямо чи опосередковано можуть підтвердити вказаний факт, отже відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення.
Також звертає увагу на те, що поліцейський має право вимагати у водія пред явлення документів, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення та безпосередньо при оформленні дорожньо-транспортної пригоди або порушень правил дорожнього руху. 
У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів, є неправомірними. 
Як вбачається з відеозапису (час на записі – з 06 год. 24 хв. до 06 год. 28 хв.), працівник поліції, підійшовши до транспортного засобу, в якому перебував ОСОБА_1 , взагалі не повідомив про підстави зупинки транспортним засобом, яким нібито керував ОСОБА_1 , підстав подальшої перевірки документів та яке порушення ПДР було скоєно ним, що стало причиною зупинення авто, якщо поліцейський вважав, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом. 
Окрім того, на долучених відеозаписах (час на відеозаписі: з 06 год. 24 хв. до 06 год. 28 хв.) зафіксовано, що працівник поліції, підійшовши до транспортного засобу у якому знаходився ОСОБА_1 , взагалі не представився, не надав своє службове посвідчення для ознайомлення, тобто діяв всупереч Наказу № 55 від 22.02.2012 «Про затвердження Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України» та ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію», а також не повідомив ОСОБА_1 про здійснення відеозапису їх розмови згідно ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію».
Відповідно до долученого до матеріалів адміністративної справи відеозаписів з нагрудних портативних камер (боді - камери) поліцейського за інв. № 21, вбачається, що в якості обгрунтованої підозри поліцейським взагалі не названо жодної ознаки алкогольного сп`яніння згідно переліку Інструкції. На відеозаписі (час на відеозаписі: 06 год. 26 хв.) поліцейський звертається до ОСОБА_1 із запитанням «Алкогольні напої вживали?», проте які саме ознаки алкогольного сп`яніння він виявив у ОСОБА_1 , взагалі не повідомив, лише запропонував пройти огляду на місці за допомогою алкотестеру «Драгер». Жодних ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 поліцейським не виявлено та не повідомлено.
На відеозаписах зафіксовано, що ОСОБА_1 пройшов тест на алкоголь, результат якого виявися позитивний – 1.89 проміле. Після огляду на місці поліцейський згоди водія з результатом огляду не запитував та не отримав. Поліцейський не роз`яснив, що ОСОБА_1 має право не погодитись з результатом огляду на місці зупинки та пройти такий огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Таким чином, зміст відеозапису дозволяє дійти висновку про те, що працівником поліції не було дотримано як вимог, передбачених ст. 266 КУпАП, так й приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, в частині процедури проведення огляду, оскільки працівник поліції повинен вказати особі про три альтернативи його дій: або пройти огляд на місці за допомогою приладу Драгер, або пройти такий у медичному закладі, або відмовитись від проходження такого.
Так, нормами чинного законодавства України передбачено, що у разі незгоди водія із результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, він має право пройти такий огляд у лікувальному закладі, де може або відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння та бути притягнутим за це до адміністративної відповідальності за порушення п.2.5 ПДР, або пройти такий огляд, результат якого буде слугувати підставою для прийняття рішення про наявність чи відсутність стану алкогольного сп`яніння.
Тобто результат огляду на стан сп`яніння, проведеного поліцейським за допомогою приладу алкотесту Драгер, у цьому випадку, не може слугувати підставою для прийняття рішення про наявність стану алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 міг заперечити правдивість такого результату, а нормами законодавства у цьому випадку чітко визначено подальшу процедуру виявлення у особи стану сп`яніння.
Враховуючи зазначене, сторона захисту вважає, що роздруківка тестування на алкоголь, зроблена за допомогою технічного пристрою "Drager Mobile Printer" після проведення працівником поліції огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, результат якого становив 1.89 проміле, не може братись судом до уваги та не є доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Як вбачається з відеозаписів. ОСОБА_1 після проходження огляду та до складання протоколу ЕПРІ № 544757 згоду з результатом огляду на місці зупинки не висловлював, що не може прямо вказувати та трактуватись судом як визнання результату тесту на місці. Сам ОСОБА_1 не наполягав на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я оскільки не знав коли і у який лікувальний заклад йому потрібно їхати, як і не знав, що повинен і може це зробити, оскільки поліцейський не роз`яснив йому порядок проходження огляду на стан сп`яніння та не вимагав про проходження такого огляду.
З відеозаписів вбачається, що працівником поліції не було чітко, однозначно, а також переконливо та в імперативній формі роз`яснено ОСОБА_1 , в чому він обвинувачується, і які дії він має право або повинен зробити в даній ситуації, щоб дотриматись та не порушувати вимог чинного законодавства України.
У цьому випадку, формулювання поліцейським вимог про можливість проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння у формі запитань, є недопустимим, оскільки ОСОБА_1 не знаючи процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, позбавлений можливості розуміти зі слів поліцейського про необхідність та терміновість виконання його законних вимог та правомірність його дій.
Відповідно п. 4 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.
Так, керівництво з експлуатації приладу Драгеp (www.drager.com) наголошує, що спочатку необхідно вставити новий мундштук у тримач аналізатора, далі перед початком тестування аналізатор здійснить автоматичний забір проби навколишнього повітря.
При цьому буде чутно клацання, на дисплеї декілька секунд висвічується повідомлення «Нуль тест», потім повідомлення «Очікуйте» і, якщо алкоголю у навколишньому повітрі не виявлено, на дисплеї виводиться повідомлення «Готов» і зазвучить короткий звуковий сигнал.
Одночасно виводиться номер поточного тесту, мигає зелений індикатор.
На відеозаписі (час на відеозапису 06 год. 28 хв.) чітко видно те, що освідування ОСОБА_1 за допомогою Drager Alcotest 6820 проводилось з порушенням його вимог до експлуатації, а саме без проведення попереднього тестового забору навколишнього середовища.
Під час експлуатації приладу Drager Alcotest 6820 відсутні відомості про дотримання процедури його використання, зокрема здійснення попереднього забору навколишнього середовища, режим відбору повітря (автоматичний, ручний), наявність біля алкотестеру мобільних пристроїв, інших передаючих станцій.
Так, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, звертає увагу суду, що роздруківка з приладу Drager Alcotest 6820 є недопустимим доказом вини ОСОБА_1 за наступних підстав:
1) У даному чеку відсутнє взагалі посилання тому, що дане тестування було проведено відповідно до протоколу серії ЕПРІ № 544757 та не зазначено місце проведення такого огляду.
2) Відповідно до чеку газоаналізатора, який наявний в матеріалах справи, вбачається, що даний тест проведено о 06 год. 22 хв. при температурі повітря + 19 градусів тепла. Проте, відповідно до відеофайлів з нагрудної портативної камери поліцейського за інв. № 21, які наявні в матеріалах справи, огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою Drager Alcotest 6820 о 06 год. 28 хв., а прибули працівники поліції на місце, де перебував ОСОБА_1 о 06 год. 24 хв. Тобто, результат огляду на стан алкогольного сп`яніння був проведений по часу раніше, а ніж поліцейські прибули на місце, де перебував ОСОБА_1 , даний результат не містить посилання на серію та номер протоколу, до якого він долучається та не зазначено місце його складання. Наявні в матеріалах справи відеофайли також не відображають факт роздруківки чеку газоаналізатора за допомогою технічного пристрою "Drager Mobile Printer".
3) відповідно до фабули протоколу ЕПРІ № 544757, номер результат тесту за допомогою Drager Alcotest 6820 зазначено поліцейським, як № 00068, коли згідно чеку газоаналізатора, який наявний в матеріалах справи, номер тестування зазначений як № 68, що вказує його невідповідність обставинам, зазначеним у протоколі.
4) Окремої уваги заслуговує й той факт, що згідно чеку газоаналізатора, пристрій був налаштований, на думку захисту, некоректно. Вказане відображається зазначенням температури повітря +19 градусів тепла 19 грудня 2025 року о 06 год. 22 хв. ранку, що не є дійсним. Справність приладу на який проводився огляд ОСОБА_1 не підтверджено поліцейським шляхом надання до суду відповідного свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки та іншої технічної документації.
При складенні акту огляду допущено порушення, а саме, акт огляду складено тільки в одному примірнику, отже другий примірник не складався та не вручався, що є порушенням Інструкції № 1452/735. В іншому випадку, факт вручення Акту огляду ОСОБА_1 на нагрудну камеру поліцейського не зафіксовано.
З огляду на вказане, сама процедура освідування ОСОБА_1 на стан сп`яніння, так само як й оформлення його результатів, з огляду на викладені вище обставини, викликає обгрунтовані та очевидні сумніви у її достовірності та допустимості.
Зазначене кореспондується із позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 по справі № 216/5226/16-a.
Тобто, з вище наведеного слідує, що відеореєстратор поліцейського повинен бути ввімкнений від самого початку контакту з особою до закінчення складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно цієї особи.
3 наявних в матеріалах справи відеофайлів вбачається, що він не є безперервним, зйомка відеофайлу починається з моменту прибуття працівників поліції до місця, де перебував ОСОБА_1 , а саме з 06 год. 24 хв. та припиняється о 06 год. 31 хв., після чого о 06 год. 37 хв. відновлюється менше на 1 хвилину та о 06 год. 38 хв. повторно припиняється. В подальшому, відеозапис відновлюється вже о 07 год. 58 хв. та припиняється о 08 год. 04 хв. Подальше фіксування подій не здійснювалось.
На наявних в матеріалах справи відеофайлах взагалі не зафіксовано повну процедура та факт складання Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, Направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.12.2025 року, а також роздруківку результату огляду на стан сп`яніння.
Більш того, на відеофайлах, не зафіксовано момент складання самого протоколу ЕПРІ№544757 від 19.12.2025 року та оголошення його змісту.
Отже відеозапис, який наданий як доказ, має ознаки переривання, а саме відсутня основна вимога до фіксування правопорушення безперервність відео фіксації, що прямо заборонено Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка зареєстрована за № 28/32999 в Міністерстві юстиції України від 11 січня 2019 року.
Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП всебічно, повно та об`єктивно оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з положеннями ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Згідно п. 2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.
Склад правопорушенняце сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.
Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.
Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.
Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.
Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається у наступних діях: 1) керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Положеннями п. 2 - 4 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України,  Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (далі – Інструкція), встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно п. 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
З аналізу вказаних норм права вбачається, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
Відповідно до ч. ч. 2, 4, 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
З наданого відеозапису із бодікамери вбачається, що поліцейським встановлено наявність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , у зв`язку із чим і запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.
Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та відеозапису ОСОБА_1 погодився пройти відповідний огляд на місці зупинки.
Огляд проводився за допомогою газоаналізатора Аlcotest 6810, прилад № ARSM-0673, номер тесту 68. 
Суд звертає увагу, що Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що засоби вимірювальної техніки - засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності. (п. 1.6 ст. 1)
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» до сфери законодавчо регульованої метрології належать такі види діяльності серед яких: контроль безпеки дорожнього руху та технічного стану транспортних засобів.
Статтею 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки. 
Сертифікат перевірки типу засобу вимірювальної техніки є документом, який засвідчує, що тип засобу вимірювальної техніки затверджено (ст. 16Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»).
Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.
Постановою КМУ від 4 червня 2015 р. № 374 затверджено Перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, серед яких є вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.
Наказом Міністерства економічного розвитку та торгівлі України №1747 від 13.10.2016 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» міжповірочний інтервал до вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається встановлено 1 рік (п.13).
Згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатор Аlcotest 6810, прилад № ARSM-0673 відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019. Свідоцтво чинне до 24 квітня 2026 року. 
Отже, на час проведення огляду на стан сп`яніння технічний прилад за допомогою якого встановлено стан алкогольного сп`яніння відповідав вимогам Закону.
Згідно з результатами огляду ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння 1,89 проміле, що перевищує допустиму кількість алкоголю у повітрі, що видихається.
ОСОБА_1 після отримання результату огляду не висував вимог щодо незгоди із результатами тестування і проходженням огляду у медичному закладі.
Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
За приписами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З аналізу статті 252 КУпАП вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується такими доказами: 
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 544757;
результатами тестування на алкоголь до протоколу про адміністративне правопорушення серіїЕПР1 № 544757. Огляд проводився за допомогою газоаналізатора Аlcotest 6810, прилад № ARSM-0673, номер тесту 68. Згідно з результатами огляду ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння 1,89 проміле;
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у відповідності до якого ОСОБА_1 із результатами огляду на стан сп`яніння згоден, що підтверджується підписом останнього;
направлення на огляд до КНП «Білгород-Дністровська МБЛ» водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
відеозаписом з бодікамери № 21, у відповідності до якого ОСОБА_1 підтверджує факт керування транспортним засобом, прямо зазначаючи «Під`їхав, зупинився» (00:00:22 хв. відео), вживання алкогольних напоїв (на запитання поліцейського щодо вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_1 відповів: «Чесно, так», 00:01:53 та 00:03:20 хв. відео), а також надає згоду на проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки.
Жодних доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності та допустимості вищевказаних матеріалів правопорушником суду не надано.
Отже, з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, відповідно до акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, кількісний показник – 1,89 проміле, тому в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
У зв`язку з доведенням винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення також підлягає стягненню з нього судовий збір в розмірі 665, 60 грн. на користь держави. 
Керуючись ст. ст. 27, 40-1, 130, 251, 255, 256 283, 284, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, – 

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , винним у здійсненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн, на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Згідно ст. 307 КУпАП – штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.
Згідно ст. 308 КУпАП - у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. 
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три місяці. 
Повний текст постанови складений 03 червня 2026 року. 
Суддя