Єдиний унікальний номер справи 333/796/26
Номер провадження 3/333/703/26

ПОСТАНОВА
іменем України
про накладення адміністративного стягнення
02 липня 2026 року        місто Запоріжжя
Комунарський районний суду міста Запоріжжя	  	
у складі: за участю:	головуючого – судді секретаря судового засідання захисника – адвоката 	Стоматова Е.Г. ОСОБА_1  Халупко С.В.	

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції України Національної поліції України у відношенні
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, що проживає за адресою:  АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №561963 від 08 січня 2026 року, 08 січня 2026 року о 13 годині 40 хвилині в м. Запоріжжя, шосе Оріхівське, 14-а, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом – автомобілем «TOYOTA RAV4», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, поведінка, яка не відповідає обстановці, блідність шкіряного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під час безперервної відеофіксації на бодікамеру Motorola solution НОМЕР_2 . Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні, захисник – адвокат Халупко С.В. заявив клопотання про закриття провадження у зв`язку відсутністю складу правопорушення. Із зазначеним протоколом гр. ОСОБА_4 не згоден, вважає його таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, протокол складений з порушеннями, а тому справу необхідно закрити за відсутністю складу правопорушення у зв`язку з таким. У протоколі серії ЕПР1 № 561963 причина зупинки транспортного засобу не задокументована. У протоколі зазначено лише місце та суть адміністративного правопорушення, однак не вказано, яке саме порушення Правил дорожнього руху нібито допустив водій, або яка інша конкретна підстава, передбачена ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», дала поліцейським право зупинити транспортний засіб. У рапорті працівника поліції також міститься лише загальна фраза про те, що транспортний засіб було зупинено «згідно статті 35 ЗУ “Про Національну поліцію”», однак не зазначено, відповідно до якого саме пункту частини першої або частини другої ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» була здійснена така зупинка.
Щодо відсутності акта огляду та неможливості перевірити дотримання процедури огляду або фіксації відмови. Серед документів зазначених в протоколі, ксерокопія адміністративного матеріалу, рапорт, направлення, довідка, архів правопорушень і відео, проте акт огляду як окремий процесуальний документ у переліку відсутній. Відсутність акта огляду має суттєве значення навіть у випадку, якщо поліція стверджує не про позитивний результат огляду, а про відмову від проходження огляду.
Щодо ознак нібито наркотичного сп`яніння та їх можливого зв`язку зі станом здоров`я ОСОБА_4 . У протоколі та рапорті працівники поліції зазначили такі ознаки нібито наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. При цьому матеріали справи не містять належного медичного підтвердження, що зазначені зовнішні прояви були саме наслідком наркотичного сп`яніння, а не результатом стану здоров`я, хронічних захворювань, стресової ситуації, больового синдрому, фізичного виснаження чи інших об`єктивних причин. Сторона захисту звертає увагу суду на довідку військово-лікарської комісії, надану ОСОБА_4 , відповідно до якої він має низку захворювань і медичних станів, зокрема судинні захворювання нижніх кінцівок, посттромбофлебітичний синдром, хронічну венозну недостатність, наслідки складного оперативного лікування судинної патології, вертеброгенну радикулопатію з больовим синдромом, а також порушення зору. Такий стан здоров`я може об`єктивно впливати на зовнішній вигляд, поведінку, колір обличчя, тремор рук, реакцію на стрес, загальну рухову координацію та фізіологічні прояви під час спілкування з поліцейськими. Зовнішні ознаки, зазначені поліцейськими, не є самодостатнім доказом наркотичного сп`яніння. Наявність у ОСОБА_4 медичних діагнозів, підтверджених довідкою ВЛК, створює обґрунтований сумнів щодо інтерпретації поліцейськими його зовнішніх ознак. Тремтіння пальців рук та блідість обличчя можуть бути зумовлені больовим синдромом, судинними порушеннями, нервовим напруженням або наслідками хронічних захворювань. Поліцейський не є лікаремнаркологом і не може достовірно встановити наркотичне сп`яніння лише за зовнішніми проявами, тим більше за наявності підтверджених медичних станів, які можуть пояснювати відповідні прояви. 
У протоколі зазначено місце роботи: військовослужбовець. У рапорті поліцейського прямо вказано, що ОСОБА_4 є діючим військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_3 , посада — водій, звання — старший солдат. За таких обставин працівники поліції та суд повинні були перевірити застосування спеціального порядку огляду військовослужбовців, передбаченого ст. 266-1 КУпАП.
У матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що після встановлення статусу ОСОБА_4 як військовослужбовця працівники поліції вжили заходів для дотримання спеціальної процедури. Зокрема, відсутні докази повідомлення Військової служби правопорядку, виклику або залучення уповноваженої посадової особи ВСП, повідомлення командира військової частини, залучення уповноваженої посадової особи військової частини, а також відсутні документи, які підтверджують, що огляд або фіксація відмови здійснювалися з урахуванням ст. 266-1 КУпАП.
Також стороною захисту було долучено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складений 08.01.2026 року Комунальним некомерційним підприємством «Обласний клінічний заклад з надання психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради. Зі змісту зазначеного висновку вбачається, що ОСОБА_4 був доставлений для медичного огляду за направленням поліцейського, огляд проведено лікарем, а у пункті 10 висновку прямо зазначено результат: «ознак сп`яніння не виявлено».
На підставі зазначено, просить суд закрити провадження у справі № 333/796/26 у зв`язку з відсутністю складу правопорушення в діях ОСОБА_4 ..
Суд, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, вислухавши пояснення захисника, дослідивши відеозапис, дійшов такого висновку.
Вина ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, доводиться: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №561963 від 08 січня 2026 року, рапортом поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону 2 УПП в Запорізькій області старшого сержанта Закарлюка С., направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 08 січня 2026 року о 13 годині 59 хвилині, в якому зафіксовано відмову ОСОБА_4 від проходження огляду в медичному закладі, відеозаписом на DVD-R диску.
В силу ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Відповідно до ст. 280 КУпАП підлягають з`ясуванню усі обставини справи, в тому числі чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясування інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі – ПДР), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду встановлено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція).
Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, зокрема, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Так, поліцейським було встановлено, що у ОСОБА_4 : розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідність обличчя, виражене тремтіння пальців рук.
Відповідно до п. 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 № 1395, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України від 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Судом встановлено, що поліцейським запропоновано ОСОБА_4 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, однак останній відмовився їхати.
Не знаходять свого підтвердження доводи захисника про те, що у працівників поліції були відсутні законні підстави для зупинки транспортного засобу, яким ОСОБА_3 , оскільки під час складення протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП процесуально не передбачено зазначення причини зупинки транспортного засобу і це об`єктивно не спростовує факту відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Разом з цим, стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію» встановлює перелік підстав для зупинки транспортних засобів. Аналіз цієї статті дає підстави стверджувати, що вимоги норм, зазначених у ній здебільшого спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху, а також на забезпечення норм, визначених Законом. Однак, законодавець встановлює виключення і не обмежує працівників поліції підставами для зупинки транспортних засобів, визначених ст.35 Закону України «Про Національну поліцію».
Згідно приписів ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, зупинення транспортних засобів та перевірку документів особи. Застосування цієї статті працівниками поліції має обумовлюватися зовнішніми чинниками або обставинами, які можуть надавати право або зобов`язувати поліцейського застосувати певні превентивні заходи.
При цьому, належить врахувати те, що згідно Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2024 року в Україні введено режим «воєнний стан», який діяв і на час оспорюваної події.
Крім того, відповідно до п.5 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Керування транспортними засобами в стані сп`яніння створює реальну небезпеку для учасників дорожнього руху та може призвести до тяжких наслідків.
Здійснити перевірку керування водієм транспортного засобу, вочевидь, можливе лише після зупинки транспортного засобу.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено обов`язок водія пройти медичний огляд на стан сп`яніння.
Ця вимога поліцейського є імперативною і підлягає виконанню.
Разом з тим, ніхто не може бути примушений проходити огляд на стан сп`яніння, оскільки з точки зору стороннього спостерігача такий примус може бути розцінений, як порушення ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, відповідно до викладених правових норм у їх нерозривному взаємозв`язку, водій у якого працівник поліції встановив ознаки сп`яніння зобов`язаний виконати законну вимогу – пройти огляд на встановлення факту такого сп`яніння, а відмова від виконання цієї вимоги є самостійним складом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 130 КУпАП та не знаходиться у причинно – наслідковому зв`язку із законністю чи незаконністю зупинки транспортного засобу.
Разом з тим, належить зазначити, що неправомірна зупинка транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення працівників поліції до відповідальності, встановлену законом та підлягають розгляду в окремому порядку.
Щодо твердження захисника спеціального порядку огляду військовослужбовця на стан сп`яніння, визначений приписами ст. 266-1 КУпАП.
Суддя відхиляє аргумент захисника про те, що поліцейські порушили процедуру направлення на огляд ОСОБА_4 як військовослужбовця, оскільки таке направлення мало відбуватися згідно зі ст. 266-1 КУпАП та Порядком направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженою Постановою КМУ № 32 від 12.01.2024 (із залученням військової служби правопорядку тощо). Статтею 266-1 КУпАП та зазначеним Порядком (п. 3) передбачено правила огляду (із залученням ВСП тощо), якщо військовослужбовці виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин. ОСОБА_4 не виконував на час зупинки його поліцейськими обов`язки військової служби (та не перебував на території військової частини).
Інші доводи, зазначені захисником є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
Проаналізувавши вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.
Отже, відмовившись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_3 порушив вимогу п. 2.5 ПДР.
Таким чином, суддя оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважає, що в діях ОСОБА_4 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 29.06.2007 року у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполучення Королівства», особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.
Також, суд приходить до висновку, що в даному випадку таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.
Крім цього, відповідно до ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130,ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ПОСТАНОВИВ:
Визнати  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Накласти на  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою  АДРЕСА_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень 00 копійок /сімнадцять тисяч гривень нуль-нуль копійок/ з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.
Отримувач: ГУК у Зап.обл/Запорізька обл/21081300
Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997
Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)
Номер рахунку (IBAN): UA708999980313000149000008001
Код класифікації доходів бюджету: 21081300, Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі)
Стягнути з  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою  АДРЕСА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок /шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок/.
Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106
Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783
Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)
Номер рахунку (IBAN): UA908999980313111256000026001
Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України)
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше 15 днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд міста Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду
міста Запоріжжя         Е.Г.Стоматов