ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/47076/24 Суддя (судді) першої інстанції: Діска А.Б.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді:	 	Беспалова О. О.	
суддів:	 	Ключковича В. Ю., Грибан О. І.	
за участю секретаря:	 	Волошка О. Л. 	

представника позивача Кисіля С.П., представника відповідача Озацької О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту 17.09.2025року) у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ" до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.05.2024 № 32335000701.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року позов задоволено.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції, з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та прийняти нову постанову, якою позов залишити без задоволення. 
До Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу. 
У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення осіб, що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «АРАБСЬКИЙ ЕНЕРГЕТИЧНИЙ АЛЬЯНС ЮЕЙ» з питань здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків і зборів, дотримання валютного та іншого законодавства та з метою контролю за правильністю нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2019 по 31.12.2003, за результатами якої складено акту перевірки акт від 19.04.2024 №246/35-00-07/31511844 (надалі – акт перевірки).
Проведеною перевіркою встановлено допущення порушень податкового законодавства, а саме абзацу «в» п.198.5 ст. 198 Податкового кодексу України внаслідок чого занижено податок на додану вартість за листопад 2022 року на суму ПДВ 3288948,00 грн. 
На підставі акту перевірки від 19.04.2024 №246/35-00-07/31511844 винесено податкове повідомлення-рішення №32335000701 від 27.05.2024 року за формою «Р», яким донараховано податкові зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 3288948 та застосовано штрафні (фінасові) санкції у сумі 822237 грн. 
Не погодившись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Як вбачається із змісту рішення суду, задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що витрати ТОВ «Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ» на проведення капітального ремонту свердловини №7 Білоусівського НГКР, були здійснені саме в рамках господарської діяльності гірничого підприємства з видобування корисних копалин. При цьому доказів того, що ТОВ «Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ» здійснювало операції в межах балансу чи переводило свердловину №7 Білоусівського НГКР до невиробничих основних засобів матеріали справи не містять.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.
Згідно пункту 44.1 статті 44 ПКУ для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування
Відповідно до п.198.1 ст.198 ПКУ до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України. 
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 ПКУ, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. 
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (п.198.3 ст.198 ПК України). 
Відповідно до положень п.198.5 ст. 198 ПКУ, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: 
а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; 
б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); 
в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; 
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу). 
У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних. 
З метою застосування п.198.5 ст.198 ПКУ податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: 
придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; 
придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону про бухоблік.
Також п.198.6 ст.198 ПКУ визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. 
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. 
Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними документами, які відображають реальність таких операцій.
Як вбачається з матеріалів справи, протягом жовтня 2021 року між ТОВ «Арабський Енергетичний Альянс Юей» та підрядними організаціями укладено договори про виконання робіт з капітального ремонту свердловини №7 Білоусівського НГКР за місцем знаходження Полтавська область, Чорнухинський район, с. Білоусівка (далі – Свердловина №7). 
В бухгалтерському облік операції з проведення ремонтів та списання витрат на проведені ремонти були відображені наступними проводками. Дебет рахунку 1522 «Капітальні ремонти. Виготовлення та модернізація основних засобів» Кредит рахунку 6851 «Розрахунки з іншими кредиторами (в національній валюті)» списання вартості придбаних ТМЦ/послуг на капітальні ремонти свердловини; Дебет рахунку 1522 «Капітальні ремонти. Виготовлення та модернізація основних засобів» Кредит рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» списання вартості придбаних ТМЦ/послуг на капітальні ремонти свердловини; Дебет рахунку 201 «Сировина і матеріали» Кредит рахунку 1522 «Капітальні ремонти. Виготовлення та модернізація основних засобів» оприбуткування демонтованих ТМЦ; Дебет рахунку 1522 «Капітальні ремонти. Виготовлення та модернізація основних засобів» Кредит рахунку 201 «Сировина і матеріали» списання ТМЦ на капітальні ремонти свердловини; Дебет рахунку 949 «Інші витрати операційної діяльності» Кредит рахунку1522 «Капітальні ремонти. Виготовлення та модернізація основних засобів» - списання вартості проведених капітальних ремонтів на інші витрати, як витрати без досягнення економічного ефекту. 
Наказом №7 від 29.11.2022 року, затвердженим директором підприємства, прийнято рішення, про віднесення коштів, які витрачені на капітальні ремонти свердловини №7 протягом 2021-2022 року та які не дали економічного результату , списати на витрати компанії в бухгалтерському обліку. 
В подальшому, такі витрати списані на рахунок 949 «Інші витрати операційної діяльності». 
Наведене свідчить, що позивач визнав проведені роботи з капітального ремонту на свердловині №7 такими, що не принесли очікуваного ефекту, тому витрати не капіталізуються (не додаються до вартості основного засобу), а списуються на збитки (витрати без економічного ефекту). 
Приписами п. 198.5 ст. 198 ПКУ встановлено, що у випадку, коли куплені товари /послуги, за якими був складений податковий кредит, використовуються не в господарській діяльності, або списуються без економічного ефекту – підприємство повинно нараховувати податкові зобов`язання з ПДВ в тому звітному періоді, коли відбулося використання товарів/послуг у негосподарських цілях або їх списання. 
Відтак, суд першої інстанції прийшов до хибного висновку, що лише у випадку прийняття товариством рішення про консервацію свердловини №7 у позивача виник би обов`язок нарахування зобов`язань з ПДВ, тоді як визначальним є саме визнання товариством понесених витрат на капітальний ремонт такими, що не принесли очікуваного ефекту.
Слід зауважити, що як у суді першої інстанції так і при апеляційному розгляді представник позивача визнавав, що віднесення понесених витрат до «Інші витрати операційної діяльності» обумовлено саме не отримання економічного ефекту від проведеного капітального ремонту свердловини №7.
З огляду на викладене, у підприємства виник обов`язок нарахувати позитивне значення з ПДВ виходячи з вартості придбаних ТМЦ та послуг, що передбачено п. 198.5 ст. 198 ПК України. 
Відтак, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо протиправності спірного податкового повідомлення-рішення та наявності підстав для задоволення позовних вимог. 
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апелянта підкріплені належними та допустимими доказами, які підтверджують правомірність оскаржуваного полаткового повідомлення-рішення.
Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За змістом частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Розглянувши доводи викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено при неповному з`ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню та прийняттю нового рішення, згідно з яким у задоволенні адміністративного позову позивачу слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ" до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року скасувати та прийняти нову постанову якою позов товариства з обмеженою відповідальністю "Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ" залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач  	О. О. Беспалов	
Суддя 	В. Ю. Ключкович	
Суддя	І. О. Грибан 	

(Повний текст постанови складено 29.05.2026)