справа № 489/1377/26  провадження №2/489/1422/26

РІШЕННЯ
Іменем України

27 квітня 2026 року         м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
встановив:
У лютому 2026 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами № 8867515 в розмірі 32296,00 грн., № 10000682608 в розмірі 13784,00 грн., всього в загальному розмірі 46080,00 грн. та понесені судові витрати.
Як на підставу позовних вимог вказано, що 28.02.2025 між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») укладено договір кредитної лінії №8867515.
27.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27/03/25, відповідно до якого та Реєстру боржників № 9 від 25.07.2025 позивач набув право вимоги до відповідача в сумі 32296,00 грн., яка складається із 8000,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 6916,00 грн. за відсотками, 0,00 грн. за процентами за понадстрокове користування позикою, 0,00 грн. пенею, 16000,00 неустойкою, 1380,00 грн. комісією за надання кредиту. 
Також, 28.06.2019 між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Інвест Фінанс») укладено кредитний договір №10000682608.
11.05.2021 між ТОВ «Інвест Фінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 11052021, відповідно до якого та Реєстру боржників від 11.05.2021 позивач набув право вимоги до відповідача в сумі 13784,00 грн., яка складається із 5000,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 8784,00 грн. за відсотками. 
Позивач зазначає, що з моменту набуття права вимоги до відповідача, ним не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Посилаючись на наведені обставини та те, що відповідачем в позасудовому порядку борг не погасив, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення вказаної заборгованості.
Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 23.02.2026 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. 
Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, в т.ч. шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади. Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд.
Правом на дання відзиву відповідач не скористалася. 
Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.
Згідно статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За частиною п`ятою статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Із матеріалів справи встановлено, що  28.02.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено Договір кредитної лінії (Надійний) № 8867515.
Згідно пункту 2.1 договору кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі -кредит) на погоджених умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (процеенти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього договору.
За умовами пункту 2.2 договору сума кредиту становить 8000,00 грн., строком кредитування 360 днів (з 28.02.2025 по 22.02.2026), період сплати мінімального обов`язкового платежу дорівнює строку сплати позичальником процентів за користування кредитом та становить 30 днів, кількість мінімальних обов`язкових платежів 11. Комісія за надання кредиту 17,25 % від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 1380,00 грн. процентна ставка за користування коштами в день (фіксована) - 0,95%.
Кредитний договір відповідачем підписано відповідачем 28.02.2025 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором «206632». Номером електронного платіжного засобу відповідача в реквізитах договору вказано: НОМЕР_1 .
До укладення кредитного договору відповідач ознайомилася та підписала електронним підписом з одноразовим ідентифікатором «501504» Паспорт споживчого кредиту.
Довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» від 18.12.2025 № КД-000095072/ТНПП підтвердило ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконання 28.02.2025 платіжної операції на суму 8000,00 грн., отримувач ОСОБА_2 на карту № НОМЕР_1 .
27.03.2025 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до витягу із Реєстру боржників № 9 від 25.07.2025 до договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором № 8867515 в сумі 32296,00 грн., з якої: 8000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 6916,00 грн. за відсотками; 16000,00 грн. за неустойкою та 1380,00 грн. комісією за надання кредиту.
Заборгованість підтверджена розрахунком первісного кредитора складеним на 25.07.2025. 
Так як в добровільно відповідач заборгованість не погасив, позивач просить стягнути її в судовому порядку.
Із матеріалів справи також встановлено, що 28.06.2019 між ТОВ ФК «Інвест-Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №1000682608, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит в розмірі 5000,00 грн, строком на 30 днів із нарахуванням у цей період зниженої процентної ставки за користування кредитом в розмірі 1,1% в день.
Розділ кредитного договору «Реквізити та підписи сторін» містить особисті та паспортні дані позичальника ОСОБА_1 , із зазначення номеру телефону та електронної пошти, однак не містить будь-яких доказів накладення електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора окрім зазначення «Електронний підпис» в графі відведеній для підпису сторони. 
Кредитний договір не містить і підпису зі сторони кредитора. 
Позивачем до кредитного договору додано оферту та заяву про прийняття оферти (акцепт), які не містять підписів позичальника та кредитора.
До позову додано виписки по кредитному договору № 10000682608, яка не містить особистого підпису або інших даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку кредитора та інших обов`язкових вимог, які встановлені вимогами пунктів 61- 64 розділу IV  Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 5, а така виписка не є належним і допустимим доказом здійснених фінансових операцій по рахунку позивальника.
Надана позивачем виписка містить лише перелік операцій із видачі тіла кредиту та нарахування заборгованості по датам. Погашення відповідачем заборгованість вказана виписка не містить. 
Будь-яких інших доказів видачі відповідачу кредиту у відповідності до умов кредитного договору матеріали справи не містять та із клопотанням про витребування таких доказів позивач до суду не звертався.
Набуття права грошової вимоги за кредитним договором від 28.06.2019 № 10000682608 позивач підтвердив договором факторингу № 11052021 від 11.05.2021, укладеним між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Інвест Фінанс» та витягом з Реєстру боржників до цього договору, відповідно до якого заборгованість відповідача на дату відступлення права вимоги становить 13784,00 грн., з якої 5000,00 грн. заборгованості по тілу кредиту та 8784,00 грн.
Правове обґрунтування та мотиви суду.
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України.
Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).
Частина друга статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Верховний Суд у постанові від 07.10.2020 під час розгляду справи №127/33824/19 зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 14.06.2022 у справі №757/40395/20.
Згідно пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлено, що кредитний договір № 8867515 від 28.02.2025 укладено дистанційно, в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи кредитора шляхом його підписання відповідачем накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на його номер мобільного телефону, що відповідає Закону України «Про електронну комерцію».
Доведеним є і порушення відповідачем грошових зобов`язань, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором № 8867515 від 28.02.2025, право вимоги якої набув позивач. 
Тому, враховуючи доведення позивачем набуття прав вимоги заборгованості до відповідача за вказаним кредитним договором та порушення останньою грошових зобов`язань, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору № 8867515 від 28.02.2025, яка складається із 8000,00 грн. заборгованості по тілу кредиту, 6916,00 грн. за відсотками (нараховані в межах строку кредитування та із застосуванням процентної ставки, розмір якої відповідає статті 8 Закону України «Про споживче кредитування») та 1380,00 грн. комісії.
Щодо стягнення з відповідача неустойки в розмірі 16000,00 грн., нарахування якої здійснено за порушення грошових зобов`язань, така вимога не підлягають, так як відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
При вирішенні позову в частині стягнення заборгованості про кредитному договору №1000682608 від 28.06.2019 суд виходить з наступного.
За змістом частини третьої статті 12, частино першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
За частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до частини першої, шостої статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
У постанові від 30.01.2018 в справі №161/16891/15 Верховний Суд вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом.
Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
Принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог (статі 12, 81 ЦПК України). Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторін. Тобто, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.
Кредитний договір є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені і у постанові Верховного Суду від 11.09.2019 по справі №755/2284/16-ц.
При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.
Між тим, позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» не було надано доказів на підтвердження підписання відповідачем кредитного договору № 10000682608 та не надано жодного первинного документу, який би засвідчив перерахування первісним кредитором грошових коштів відповідачу в розмірі, передбаченому кредитним договором, а відповідач ці кошти отримала. 
Із матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування.
Тобто, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.
Враховуючи наведене та те, що доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №1000682608 від 28.06.2019. 
Таким чином, з урахуванням встановлених обставин та оцінивши наявні у справі докази, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача заборгованості по договору кредитної лінії (Надійний) № 8867515 від 28.02.2025 в розмірі 16296,00 грн. (8000,00+6916,00+1380,00).
У іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають через недоведеність.
На підставі статті 141 ЦПК України пропорційно задоволеному позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі в сумі 1176,78 грн. (3328,00 х 35,36%). 

Керуючись статями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 8867515 від 28.02.2025 в розмірі 16296,00 грн. (шістнадцять тисяч двісті дев`яносто шість гривень 00 коп.) та судовий збір в сумі 1176,78 грн. (одна тисяча сто сімдесят шість гривень 78 коп.).
У іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: м. Київ, вул. Симона Петлюри,30.
відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 27.04.2026.

Суддя І.В.Коваленко