ЄУН 387/68/26
Номер провадження по справі 2/387/387/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2026 року селище Добровеличківка
Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :

головуючого судді Майстер І. П.
за участю секретаря судового засідання Полюхович Т.А.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором 

УСТАНОВИВ:

І. Описова частина
Стислий зміст позовних вимог
До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 26.01.2026 надійшов позов, в якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 16 628,61 грн, за договором про надання споживчого кредиту №396991 від 24.10.2020, понесені витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн та витрати за сплату судового збору у розмірі 2662,40 гривень.
Свій позов ТОВ «Коллект Центр» обґрунтовує тим, що 24.10.2020 між ТОВ "Слон Кредит" та ОСОБА_1 , укладено договір №396991. Відповідно до умов зазначеного кредитного договору первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти у розмірі 12500 грн строком на 365 днів зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. 30.06.2021 було укладено договір №30-06/2021 з ТОВ "Слон Кредит" та ТОВ "Вердикт Капітал" про відступлення права вимоги. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь ТОВ "Коллект Центр" право вимоги за кредитним договором №396991. Однак відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків, тому має заборгованість перед позивачем на загальну суму 16 628,61 грн, яку в добровільному порядку сплатити не бажає, що спонукало позивача звернутися до суду з цим позовом.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В позовні заяві зазначив, що просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений вчасно та належним чином. Судом здійснювався виклик відповідача відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також шляхом направлення на зареєстровану адресу місця проживання відповідача судових повісток, поштовий конверт повернувся з відміткою " Адресат відстутній за вказаною адресою".
Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Процесуальні дії суду
Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 02.02.2026 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12.05.2026 постановлено про розгляд справи в заочному порядку та винесення заочного рішення у справі.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідач у встановлений судом строк, відзиву до суду на позов не надавав, про причини неподання суду відзиву не повідомляв, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
ІІ. Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Судом встановлено, що 24 жовтня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №396991 в електронній формі.
Відповідно до пункту 1.3 договору кредитодавцем надано відповідачу кредит у розмірі 12 500 грн строком на 365 днів, із кінцевим терміном повернення кредиту 24 жовтня 2021 року включно.
Пунктом 1.5 договору передбачено фіксовану процентну ставку за користування кредитом, яка залежить від періоду користування кредитом, а саме: за перший день користування кредитом – 25 % річних, а починаючи з другого дня користування кредитом до закінчення строку кредитування – 85 % річних.
Згідно з пунктом 2.1 договору кошти кредиту надавалися шляхом безготівкового перерахування на платіжну картку позичальника, реквізити якої були зазначені ним в особистому кабінеті.
Із листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вбачається, що 24 жовтня 2020 року на банківську картку № НОМЕР_1 , яка належить відповідачу, були перераховані кредитні кошти в сумі 10 000 грн, що підтверджує факт отримання відповідачем кредитних коштів та виникнення між сторонами договірних правовідносин.
Умовами договору передбачено обов`язок позичальника своєчасно повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.
30 червня 2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №30-06/2021, відповідно до якого первісний кредитор відступив фактору право грошової вимоги до боржників, у тому числі до ОСОБА_1 .
Факт переходу права вимоги підтверджується актом приймання-передачі Реєстру боржників та витягом з Реєстру боржників до договору факторингу №30-06/2021, згідно з яким загальна сума заборгованості відповідача станом на 30.06.2021 становила 13 299,85 грн, з яких: 8 220,76 грн – заборгованість за тілом кредиту; 5 079,09 грн – заборгованість за процентами.
Крім того, на підтвердження реальності договору факторингу позивачем надано платіжне доручення №263230010 від 30.06.2021, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» перерахувало ТОВ «Слон Кредит» 1 841 030,52 грн на виконання умов договору факторингу.
10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого до позивача перейшли права вимоги за кредитним договором №396991 від 24.10.2020.
Факт переходу права вимоги підтверджується актом приймання-передачі Реєстру боржників та витягом з Реєстру боржників до договору №10-01/2023, згідно з яким заборгованість ОСОБА_1 становила 16 628,61 грн, з яких: 10 276,75 грн – заборгованість за тілом кредиту; 5 799,23 грн – заборгованість за процентами; 103,89 грн – три проценти річних; 448,74 грн – інфляційні втрати.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 10.01.2023 відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів належним чином не виконала, доказів погашення заборгованості суду не надала.
Разом з тим, суд враховує, що строк кредитування за договором закінчився 24 жовтня 2021 року.
Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 та від 04.02.2020 у справі №912/1120/16 дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове повернення кредиту. Після спливу строку кредитування права кредитора забезпечуються положеннями частини другої статті 625 ЦК України.
Із розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем нараховано проценти за користування кредитом за період з 30.06.2021 по 23.10.2021, тобто в межах строку кредитування, який закінчився 24.10.2021. Тому нарахування процентів у сумі 2 776,13 грн не суперечить умовам договору та вимогам закону.
Крім того, позивачем заявлено до стягнення 103,89 грн трьох процентів річних та 448,74 грн інфляційних втрат, нарахованих після закінчення строку кредитування відповідно до статті 625 ЦК України, а тому зазначені вимоги є обґрунтованими.
Оскільки відповідач належних та допустимих доказів виконання зобов`язань або спростування наданого позивачем розрахунку не надала, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором №396991 від 24.10.2020 підлягають задоволенню.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За змістом статей 626, 628, 634, 638, 639 ЦК України договір є домовленістю сторін, укладеною на визначених ними умовах, та може бути укладений шляхом приєднання до запропонованих однією зі сторін умов, у тому числі в письмовій формі.
Із дослідженого судом договору №396991 від 24.10.2020 вбачається, що він укладений у письмовій формі та підписаний відповідачем власноруч, що свідчить про досягнення сторонами згоди щодо всіх його істотних умов, усвідомлення відповідачем змісту правочину та прийняття на себе передбачених ним прав та обов`язків.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник – повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтями 526, 530, 610, 611, 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк, а їх невиконання або неналежне виконання є порушенням зобов`язання та тягне встановлені договором або законом правові наслідки.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, а розмір і порядок їх сплати визначаються договором.
Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник прострочив повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
За змістом частини другої статті 625 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення прострочення виконання грошового зобов`язання) боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом із тим, Законом України від 15 березня 2022 року №2120-ІХ розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 18, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати неустойки за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором.
Водночас зазначені положення закону не мають зворотної дії в часі та застосовуються лише до відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання, яке мало місце у період дії воєнного стану.
Як убачається з наданого позивачем розрахунку, три проценти річних у сумі 103,89 грн та інфляційні втрати у сумі 448,74 грн нараховані за період з 24.10.2021 по 23.02.2022, тобто до введення в Україні воєнного стану 24.02.2022.
Отже, обмеження, передбачені пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, на спірні правовідносини щодо нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат не поширюються, а тому такі вимоги підлягають вирішенню за правилами частини другої статті 625 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення прострочення.
Судом установлено, що 24 жовтня 2020 року між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №396991 в електронній формі.
Відповідно до пункту 1.3 договору відповідачу було надано кредит у розмірі 12 500 грн строком на 365 днів із кінцевим терміном повернення кредиту 24 жовтня 2021 року включно.
Згідно з пунктом 1.5 договору процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та залежить від періоду користування кредитом: за перший день користування кредитом – 25 % річних, а починаючи з другого дня користування кредитом до закінчення строку кредитування – 85 % річних.
Факт укладення договору та погодження відповідачем його істотних умов підтверджується текстом договору, який містить персональні дані відповідача, реквізити банківської картки, а також відомості про підписання договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором Т869.
Із листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вбачається, що 24 жовтня 2020 року на платіжну картку № НОМЕР_1 було перераховано кредитні кошти в сумі 10 000 грн, що підтверджує факт отримання відповідачем кредитних коштів та належне виконання первісним кредитором свого обов`язку за договором.
Отже, між сторонами виникли кредитні правовідносини, в межах яких відповідач зобов`язалася повернути отримані кошти та сплатити проценти за користування ними.
30 червня 2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №30-06/2021, відповідно до якого до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором №396991.
Факт переходу права вимоги підтверджується актами приймання-передачі Реєстру боржників та витягом із Реєстру боржників, згідно з яким заборгованість відповідача станом на 30.06.2021 становила 13 299,85 грн, з яких 8 220,76 грн – заборгованість за тілом кредиту та 5 079,09 грн – заборгованість за процентами.
10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №396991.
Перехід права вимоги підтверджується актом приймання-передачі Реєстру боржників та витягом із Реєстру боржників до договору відступлення, згідно з яким загальна сума заборгованості відповідача становить 16 628,61 грн, у тому числі: 10 276,75 грн – заборгованість за тілом кредиту; 5 799,23 грн – заборгованість за процентами; 103,89 грн – три проценти річних; 448,74 грн – інфляційні втрати.
Наданим позивачем розрахунком підтверджується, що договірні проценти у сумі 2 776,13 грн нараховані за період з 30.06.2021 по 23.10.2021, тобто в межах строку кредитування, який закінчився 24.10.2021.
З огляду на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 та від 04.02.2020 у справі №912/1120/16, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, а після цього права кредитора забезпечуються положеннями частини другої статті 625 ЦК України.
Після спливу встановленого договором строку кредитування, а саме з 25.10.2021, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припинилося. Правовідносини сторін у цій частині регулюються положеннями частини другої статті 625 ЦК України, відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.
Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 та неодноразово підтримана Верховним Судом.
Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що три проценти річних у сумі 103,89 грн нараховані за період з 24.10.2021 по 23.02.2022 включно, а інфляційні втрати в сумі 448,74 грн – за період з листопада 2021 року по лютий 2022 року.
Таким чином, нарахування сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, здійснено виключно за період до введення в Україні воєнного стану Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022.
Оскільки проценти за користування кредитом були нараховані позивачем виключно в межах строку кредитування, а після його закінчення позивачем нараховано лише три проценти річних та інфляційні втрати відповідно до статті 625 ЦК України, суд дійшов висновку, що розрахунок заборгованості відповідає умовам договору та вимогам закону.
Доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, повернення кредитних коштів, сплати процентів або заперечень щодо правильності розрахунку заборгованості матеріали справи не містять.
За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №396991 від 24.10.2020 у розмірі 16 628,61 грн є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати неустойки за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором.
Оскільки позивачем не здійснювалося нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат після 24 лютого 2022 року, положення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у даному випадку не порушені та не є підставою для відмови у стягненні сум, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України за період до введення воєнного стану.
З огляду на викладене суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача трьох процентів річних у сумі 103,89 грн та інфляційних втрат у сумі 448,74 гривень.
Як вбачається з договору про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024, заяви на надання юридичної допомоги №80 від 01.12.2025 та витягу з акта №17 про надання юридичної допомоги від 31.12.2025, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 9 000 грн, з яких 3 000 грн – надання усної консультації та 6 000 грн – складання позовної заяви про стягнення заборгованості.
Разом із тим, суд зазначає, що витрати на усну консультацію фактично охоплюються послугою зі складання позовної заяви, оскільки підготовка позову неминуче включає ознайомлення з документами, аналіз обставин справи, визначення правової позиції та надання клієнту відповідних роз`яснень. Таким чином, зазначені послуги є взаємопов`язаними та частково дублюють одна одну.
Крім того, дана справа є типовим спором про стягнення кредитної заборгованості, щодо якого сформована стала судова практика, не потребувала значного обсягу юридичної роботи, підготовки складних процесуальних документів, участі представника у судових засіданнях чи вчинення інших додаткових процесуальних дій. Справу розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та ухваленням заочного рішення.
З урахуванням критеріїв реальності, необхідності та розумності судових витрат, передбачених статтями 137, 141 ЦПК України, а також правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 07.11.2019 у справі №905/1795/18, від 08.04.2020 у справі №922/2685/19, від 11.01.2023 у справі №479/475/21 та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, суд доходить висновку про наявність підстав для зменшення заявлених витрат на професійну правничу допомогу шляхом виключення витрат на усну консультацію в сумі 3 000 грн як таких, що дублюють послугу зі складання позовної заяви.
Отже, суд вважає обґрунтованими, співмірними та такими, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень.
ІІІ Резолютивна частина
На підставі статей 11, 207, 526, 629, 634, 638, 1048, 1050, 1054, 1077, 1082 ЦК України, керуючись статтями 12, 13, 81, 133, 137, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №396991 від 24 жовтня 2020 року у розмірі 16 628 (шістнадцять тисяч шістсот двадцять вісім) гривень 61 копійка.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частин рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи – з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за вебадресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект центр" ( 01133, місто Київ, вулиця Мечнікова,3, офіс 306, код ЄДРПОУ 44276926);
відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Суддя 
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області         Майстер І.П.