ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

11 червня 2026 року	Справа №160/35053/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, -

УСТАНОВИВ:
09.12.2025 року Комунальне підприємство Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія" звернулося через підсистему "Електронний суд" до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просить суд визнати протиправними рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та скасувати прийняте податкове повідомлення-рішення від 19.08.2025 року №0474320414.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Комунальним підприємством Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» (далі – КП КМР «Кам`янська теплопостачальна компанія») 22.08.2025 року отримано від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі – ГУ ДПС у Дніпропетровській області) податкове повідомлення-рішення від 19.08.2025 року №0474320414 про зобов`язання сплатити 101 876,35 грн., штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податку на додану вартість. Вказане податкове повідомлення-рішення ґрунтується на висновках викладених у акті камеральної перевірки від 25.07.2025р., №43955/04-36-04-14-06/32130551, зокрема, що під час здійснення господарської діяльності підприємства мали місце порушення строку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість в період – лютий-березень 2021 року. Вважає податкове повідомлення-рішення від 19.08.2025 року №0474320414 протиправним, таким, що прийняте виходячи з хибного тлумачення фактів, тому просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.12.2025 року у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін відмовлено, відкрито провадження у даній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 14.01.2026 року. 
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
29.12.2025 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшов письмовий відзив на позов, в якому він не погоджується із доводами викладеними у позовній заяві виходячи із наступного. Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75, статті 76 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями (далі – ПКУ) та на підставі пункту 20.1 статті 20 розділу І ПКУ, у порядку підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 та статті 76 глави 8 розділу ІІ ПКУ ГУ ДПС проведено камеральну перевірку КП КМР «Кам`янська теплопостачальна компанія» (код ЄДРПОУ 32130551) щодо порушення термінів сплати (перерахування) податку на додану вартість (далі - ПДВ) за лютий та березень 2021 року. За результатами перевірки Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» складено акт камеральної перевірки від 25.07.2025 року №43955/04-36-04-14-06/32130551 на загальну суму штрафних санкцій 101 876, 35 грн. з питання порушення термінів сплати (перерахування) податку на додану вартість за лютий та березень 2021 року, який направлено засобами поштового зв`язку на юридичну адресу підприємства. Поштове відправлення вручене платнику 31.07.2025 року. Відповідно до пункту 86.8 статті 86 ПКУ на підставі акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ш» №0474320414 від 19.08.2025 року з розміром штрафу 10% на суму 101 876, 35 грн., яке направлено платнику поштовим відправленням на юридичну адресу та отримано 22.08.2025 року. Після чого платником подано скаргу до Державної податкової служби України від 01.09.2025 року №00-01/0418 (вх. 4169/С/6 від 08.09.2025 року) на вище зазначене податкове повідомлення-рішення. Відповідно до рішення про результат розгляду скарги від 03.11.2025 року №31735/6/99-00-06-03-01-06 (вх. 7155/8 від 04.11.2025 року) Державна податкова служба України залишила без змін ППР ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 19.08.2025 року №0474320414, а скаргу – без задоволення. Податковим кодексом України закріплено такий правовий інститут як «несплата узгоджених грошових зобов`язань протягом граничних строків». Дія цього правового інституту розпочинається певним моментом у часі, таким моментом є дата сплати угодженого грошового зобов`язання за умови, якщо ця дата приходиться не на останній день граничного строку сплати узгодженого грошового зобов`язання, що встановлений ПК України. Порушення строку сплати можливо встановити лише в момент сплати, оскільки до цього моменту сплати грошового зобов`язання, як такої, ще не існує. Як свідчать матеріали проведеної перевірки та інші обставини справи, ГУ ДПС проведено камеральну перевірку КП КМР «Кам`янська теплопостачальна компанія» з питання порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, який згідно до дати фактичної сплати виник в червні-липні 2025 року, а тому перевірка проведена в визначені законодавством строки. Вважає податкове повідомлення-рішення вірним, а дії контролюючого органу - правомірними. З огляду на викладене, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
30.12.2025 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій він вважає позицію відповідача помилковою з огляду на наступне. Звертає увагу, що в податковому повідомленні-рішенні від 19.08.2025 року № 0474320414 вказано, що перiод фiнансово-господарської дiяльностi платника податкiв, при здiйсненнi якої вчинено цi порушення: лютий-березень 2021 року. А в акті камеральної перевірки від 25.07.2025 року, №43955/04-36-04-14-06/32130551 про зазначений період в загалі не згадується. В той же час, як випливає з акту і розрахунку штрафних санкцій доданого до податкового повідомлення-рішення від 19.08.2025 року № 0474320414, підставою для застосування штрафних санкцій стала не своєчасна сплата самостійно задекларованого платником податкового зобов`язання з податку на додану вартість, кінцевий строк сплати якого припадав на 01.05.2021 року. З аналізу акту камеральної перевірки від 25.07.2025р., №43955/04-36-04-14-06/32130551 і податкового повідомлення-рішення від 19.08.2025 року № 0474320414 випливає, що ГУ ДПС в Дніпропетровській області невірно визначило період в якому було здійснено порушення податкового законодавства з боку КП КМР «Кам`янська теплопостачальна компанія», що є грубим не дотриманням положень наказу № 1204 і фактично не дозволяє встановити фактичну суть порушення. Також зазначає, що податковий орган вправі не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків. В акті перевірки зазначено, що платник задекларував податкове зобов`язання у декларації з ПДВ, яка подана платником у встановлені ПК України терміни, а граничний термін сплати для якого було – 01.05.21р. Водночас, відповідно до п. 113.1 ст. 113 ПК України нарахування штрафних санкцій має відбуватись з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 ПК України. Враховуючи дату прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 19.08.2025 року № 0474320414, а також дати граничних строків сплати грошових зобов`язань, доходимо висновку, що нарахування суми штрафу здійснено відповідачем поза межами 1095 днів. З урахуванням вищенаведеного, просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.06.2026 року продовжено строк розгляду адміністративної справи до 11.06.2026 року.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку
Судом встановлено, що Комунальне підприємство Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія" (код ЄДРПОУ 32130551) зареєстроване як юридична особа з 29.10.2002 року, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Основним видом економічної діяльності підприємства є КВЕД 35.30 Постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.
Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75, статті 76 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями (далі – ПКУ) та на підставі пункту 20.1 статті 20 розділу І ПКУ, у порядку підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 та статті 76 глави 8 розділу ІІ ПКУ посадовими особами ГУ ДПС в Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку КП КМР «Кам`янська теплопостачальна компанія» (код ЄДРПОУ 32130551) щодо порушення термінів сплати (перерахування) податку на додану вартість (далі - ПДВ) за лютий та березень 2021 року. 
За результатами перевірки Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» складено акт камеральної перевірки від 25.07.2025 року №43955/04-36-04-14-06/32130551 на загальну суму штрафних санкцій 101 876, 35 грн. з питання порушення термінів сплати (перерахування) податку на додану вартість за лютий та березень 2021 року, який направлено засобами поштового зв`язку на юридичну адресу підприємства. 
Поштове відправлення вручене платнику 31.07.2025 року. 
Відповідно до пункту 86.8 статті 86 ПКУ на підставі акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ш» №0474320414 від 19.08.2025 року з розміром штрафу 10% на суму 101 876, 35 грн., яке направлено платнику поштовим відправленням на юридичну адресу та отримано 22.08.2025 року. 
Після чого платником подано скаргу до Державної податкової служби України від 01.09.2025 року №00-01/0418 (вх. 4169/С/6 від 08.09.2025 року) на вище зазначене податкове повідомлення-рішення. 
Відповідно до рішення про результат розгляду скарги від 03.11.2025 року №31735/6/99-00-06-03-01-06 (вх. 7155/8 від 04.11.2025 року) Державна податкова служба України залишила без змін ППР ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 19.08.2025 року №0474320414, а скаргу – без задоволення.
Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішення (форми «Ш» №0474320414 від 19.08.2025 року, позивач звернувся до суду із цією позовною заявою. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.
Предметом камеральної перевірки також може бути, зокрема, своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Порядок проведення камеральної перевірки визначено статтею 76 ПК України, а порядок оформлення результатів камеральної перевірки визначено, зокрема, п. 86.2 ст. 86 цього Кодексу.
Згідно з пп. 14.1.152 п. 14.1 ст. 14 ПК України погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом. Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. У відповідності до п. 36.1 ст. 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Відповідно п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Якщо граничний строк сплати податкового зобов`язання припадає на вихідний або святковий день, останнім днем сплати податкового зобов`язання вважається операційний день, що настає за вихідним або святковим днем. Пунктом 50.1 статті 50 Кодексу встановлено, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.
Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.
Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:
а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку…
б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.
Відповідно до статті 203 розділу V «Податок на додану вартість» ПК України:
- податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (п. 203.1 ст. 203 Кодексу);
- сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації (п. 203.2 ст. 203 Кодексу).
Статтею 124 ПК України встановлено, зокрема, наступне:
- у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:
- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;
- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу (п. 124.1 ст. 124 Кодексу); діяння, передбачені пунктами 124.1, 124.1-1 цієї статті вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання (п. 124.2 ст. 124 Кодексу); діяння, передбачені пунктом 124.2 цієї статті, вчинені повторно протягом 1095 календарних днів або які призвели до прострочення сплати грошового зобов`язання на строк більше 90 календарних днів, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання (п. 124.3 ст. 124 Кодексу).
Відповідно до пункту 109.1 статті 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом. Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
За порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовується, зокрема, і фінансова відповідальність. Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені (пункти 111.1, 111.2 статті 111 ПК України).
Згідно зі статтею 113 ПК України граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування грошових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.
Перебіг строку давності для застосування штрафних (фінансових) санкції (штрафів) зупиняється у випадках, визначених пунктом 102.3 статті 102 цього Кодексу.
У разі вчинення платником податків двох або більше порушень іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) застосовуються за кожне вчинене разове та триваюче порушення окремо.
Перебіг строку давності для застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) відновлюється з дня, наступного за днем усунення передбачених пунктом 102.3 статті 102 цього Кодексу обставин, що були підставою для зупинення його відліку (перебігу).
У разі наявності хоча б однієї обставини, що пом`якшує відповідальність, розмір штрафу становить 50 відсотків від розміру, встановленого відповідною статтею цього Кодексу. У разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення-рішення.
Статтею 102 ПК України встановлено строки давності та їх застосування. Так, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації або уточнюючої декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань, в межах поданих уточнень, за такою податковою декларацією протягом 1095 днів (2555 дня у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу) з дня подання уточнюючого розрахунку (декларації)
У разі виявлення за результатами перевірки порушень інших вимог податкового законодавства, безпосередньо не пов`язаних з декларуванням податкових зобов`язань платником податків, а також порушень вимог іншого, крім податкового, законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів) платника податків не пізніше 1095 дня з дня вчинення відповідного правопорушення.
З місцевих податків та/або зборів, за якими передбачено подання річної податкової декларації, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право за результатами перевірки самостійно визначити суму грошових зобов`язань, у разі виявлення ним за результатами перевірки заниження суми визначеного платником податків податкового зобов`язання з цих податків, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати цих податків, визначених відповідними розділами цього Кодексу.
Грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо:
- податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов`язання,
не було подано;
- посадову особу платника податків (фізичну особу платника податків) засуджено за ухилення від сплати зазначеного грошового зобов`язання або у кримінальному провадженні винесено рішення про його закриття з нереабілітуючих підстав, яке набрало законної сили.
Контролюючий орган має право проводити перевірку з питань дотримання вимог статті 39-3 цього Кодексу фінансовими агентами та власниками рахунків та визначати суму штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів) у випадках та розмірах, визначених цим Кодексом, не пізніше 1825 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання звіту про підзвітні рахунки, а якщо відповідний звіт був поданий пізніше за днем його фактичного подання. Строк давності, визначений цим абзацом, не застосовується щодо перевірки фінансового агента, який не подав звіт про підзвітні рахунки за звітний період у визначеному цим Кодексом порядку.
Відлік строку давності зупиняється на будь-який період, протягом якого:
- платник податків перебуває поза межами України, якщо таке перебування є безперервним та дорівнює чи є більшим за 183 дні;
- контролюючому органу згідно із законом та/або рішенням суду заборонено проводити перевірку (перевірки) платника податків;
- контролюючим органом зупинено, продовжено, перенесено строки проведення перевірки у порядку, передбаченому статтями 44, 82 та 85 цього Кодексу або Митним кодексом України;
- контролюючий орган не може провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у зв`язку із: складанням акта про неможливість проведення перевірки (крім випадку визнання незаконними дій із складання такого акта);
- недопущенням платником податків посадових осіб контролюючого органу до перевірки при дотриманні умов контролюючим органом.
У разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
Заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем виникнення такої переплати або отримання права на таке відшкодування
Граничні строки для подання податкової декларації, скарги про перегляд рішень контролюючого органу, заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань підлягають продовженню керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу за письмовою заявою платника податків, якщо такий платник податків протягом зазначених строків:
- перебував за межами України; перебував у плаванні на морських суднах за кордоном України у складі команди (екіпажу) таких суден;
- перебував у місцях позбавлення волі за вироком суду;
- мав обмежену свободу пересування у зв`язку з ув`язненням чи полоном на території інших держав або внаслідок інших обставин непереборної сили, підтверджених документально;
- був визнаний за рішенням суду безвісно відсутнім або перебував у розшуку у випадках, передбачених законом.
Штрафні санкції, визначені цим Кодексом, не застосовуються протягом строків продовження граничних строків подання податкової декларації згідно з цим пунктом.
Дія пункту 102.6 цієї статті поширюється на:
- платників податків фізичних осіб;
- посадових осіб юридичної особи у разі, якщо протягом зазначених граничних строків така юридична особа не мала інших посадових осіб, уповноважених відповідно до законодавства України нараховувати, стягувати та вносити до бюджету податки, а також вести бухгалтерський облік, складати та подавати податкову звітність.
Порядок застосування пунктів 102.6-102.7 цієї статті встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Тобто, підпунктом 102.1 ст. 102 ПК України визначено застосування строку давності 1095 днів, і зазначено, що цей строк застосовується податковим органом у випадку проведення перевірки та самостійного визначення суми грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.
Суд зазначає, що платником податків самостійно задекларовано суми податкових зобов`язань, а податковим органом не проводилась перевірка подачі декларації і правильність задекларованих показників, а відтак, граничний строк подання податкової декларації не має жодного значення у цьому спорі. Натомість застосуванню підлягає лише строк давності 1095 днів, на який є посилання у приписах п.п.76.3 ст. 76, 113, 114, 115 ПК України.
Відповідно до приписів пункту 76.3 статті 76 ПК України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.
Тобто, законодавцем розмежовуються випадки проведення камеральної перевірки податкової декларації (30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, за днем їх фактичного подання) та інші випадки, до яких можна віднести проведення камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання, яка проводиться з урахуванням строку давності, визначеного статей 102 цього кодексу, тобто не пізніше закінчення 1095 дня (з дня сплати).
Аналогічний підхід щодо початку відліку строку проведення камеральної перевірки застосовано Верховним Судом у постанові від 19.02.2019 року у справі №819/1569/16, та зазначено, що проведення камеральних перевірок платників податків щодо своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, та з урахуванням положень статті 102 Податкового кодексу України, такою перевіркою може бути охоплено період в 1095 днів, що настали за останнім днем граничного строку реєстрації податкових накладних.
Відповідно до статті 124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:
- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;
- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Якщо зарахування коштів з електронного рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість в оплату узгодженої суми грошового зобов`язання, визначеного в уточнюючому розрахунку до податкової декларації, здійснюється на наступний операційний день, штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.
У разі порушення платником податків строку сплати до бюджету суми акцизного податку, передбаченого абзацом другим підпункту 222.1.2 пункту 222.1 статті 222 цього Кодексу, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 10 відсотків від суми такого акцизного податку. Діяння, передбачені пунктами 124.1, 124.1-1 цієї статті, вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.
Діяння, передбачені пунктом 124.2 цієї статті, вчинені повторно протягом 1095 календарних днів або які призвели до прострочення сплати грошового зобов`язання на строк більше 90 календарних днів, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.
Аналіз чинного правового регулювання відповідальності за порушення строків сплати податків дає підстави для висновку, що датою, з якої обчислюється 1095-денний строк, впродовж якого може бути накладений штраф - є дата сплати узгодженої суми податкового зобов`язання, а не дата, на яку припадає закінчення встановленого законом граничного строку сплати узгодженого грошового зобов`язання.
Граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу (п. 115.1 ст. 115). Таким строком є строк 1095 днів, початком відліку якого є дата сплати податкових (грошових) зобов`язань.
Разом з тим, Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в постанові від 24.07.2023 у справі №821/850/18, адміністративне провадження №К/9901/1141/19, сформовано висновок про те, що датою, з якої обчислюється 1095- денний строк, визначений пунктом 102.1 статті 102 ПК України, як в частині проведення податковим органом камеральної перевірки з питань своєчасності сплати узгодженого податкового (грошового) зобов`язання, так і застосування штрафних санкцій згідно з пунктом 126.1 статті 126 ПК України за несвоєчасну сплату платником податків узгодженого грошового зобов`язання, - є дата фактичної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання.
Приписами підпункту 14.1.265 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з осіб, що вчинили податкове правопорушення або порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
За правилами пункту 126.1 статті 126 ПК України неутримання та/або несплата (неперерахування), та/або сплата (перерахування) не в повному обсязі єдиного податку податковим агентом платника єдиного податку третьої групи тягне за собою накладення штрафу в розмірі 10 відсотків суми податку, що підлягає утриманню та/або сплаті до бюджету.
Відповідно до пункту 124.1 статті 124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:
- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;
- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Якщо зарахування коштів з електронного рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість в оплату узгодженої суми грошового зобов`язання, визначеного в уточнюючому розрахунку до податкової декларації, здійснюється на наступний операційний день, штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.
Суд зазначає, що позивач здійснював сплату самостійно визначених ним сум податкових зобов`язань не у встановлений законодавством термін, а значно пізніше.
Податковим кодексом України закріплено такий правовий інститут як «несплата узгоджених грошових зобов`язань протягом граничних строків». Дія цього правового інституту розпочинається певним моментом у часі, таким моментом є дата сплати угодженого грошового зобов`язання за умови, якщо ця дата приходиться не на останній день граничного строку сплати узгодженого грошового зобов`язання, що встановлений ПК України. Порушення строку сплати можливо встановити лише в момент сплати, оскільки до цього моменту сплати грошового зобов`язання, як такої, ще не існує.
Як свідчать матеріали проведеної перевірки та інші обставини справи, посадовими особами ГУ ДПС в Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку КП КМР «Кам`янська теплопостачальна компанія» з питання порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, який згідно до дати фактичної сплати виник в червні-липні 2025 року, а тому перевірка проведена у визначені законодавством строки.
За результатами перевірки відповідно до вимог п. 86.2 ст. 86 ПК України складено акт камеральної перевірки щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, в якому зазначено вид документу, номер декларації та його дату, граничний термін сплати та дату фактичної сплати грошового зобов`язання, з цих даних зрозуміло який саме це документ та до якого періоду відноситься. Тому доводи позивача про відсутність зазначення періоду порушення в акті - безпідставний.
Слід зазначити, що матеріали перевірки (акт перевірки, податкове повідомлення-рішення №0474320414 від 19.08.2025 (форма «Ш») за своєю формою та змістом відповідають вимогам ПК України та Порядку №1204 для оформлення результатів камеральної перевірки.
Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд дійшов висновку щодо правомірності прийняття відповідачем спірного податкового повідомлення-рішення від 19.08.2025 року №0474320414.
Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).
Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що задоволенню не підлягають.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.
Згідно ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія" (51914, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Тритузна, буд. 168, код ЄДРПОУ 32130551) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-а, м. Дніпро, код ЄДРПОУ 44118658) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна