Справа №: 385/839/26 Провадження № 3/385/252/26   	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.06.2026 року м. Гайворон
Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Венгрин М.В., розглянувши розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , інваліда другої групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 164 КУпАП,
в с т а н о в и в :
05.05.2026 о 09.20 в м. Гайворон по вул. ОСОБА_2 керував автомобілем ЗАЗ11380-40 державний номерний знак НОМЕР_2 , на якому проводив господарську діяльність а саме надання послуг з перевезення пасажирів в режимі таксі без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без отримання ліцензії на проведення даного виду господарської діяльності чим порушив п. 24 ст 7 Закону України «Про ліцензування господарської діяльності та ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт», вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав вину в інкримінованому йому правопорушенні визнав, пояснив що являється інвалідом другої групи, на підтвердження чого надав копію пенсійного посвідчення. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до наступного висновку.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, вирішення справи в точній відповідності з законом.
За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні 05.05.2026 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП – надання послуг з перевезення пасажирів в режимі таксі без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, що вчинене при вищевикладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 730802 від 05.05.2026 де зазначено, що 05.05.2026 о 09.20 в м. Гайворон по вул. ОСОБА_2 керував автомобілем ЗАЗ11380-40 державний номерний знак НОМЕР_2 , на якому проводив господарську діяльність а саме надання послуг з перевезення пасажирів в режимі таксі без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без отримання ліцензії на проведення даного виду господарської діяльності чим порушив п. 24 ст 7 Закону України «Про ліцензування господарської діяльності» та ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт», чим винив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП;
- письмовим поясненням свідка ОСОБА_3 від 05.05.2026згідно якого 05.05.2026 о 09.11 год в м. Гайворон він з служби таксі «Юлія» з метою поїздки до с. Тополі викликав автомобіль, на що приїхав автомобіль ЗАЗ11380-40, державний номерний знак НОМЕР_2 , та водій повідомив його, що за поїздку в с. Тополі йому буде необхідно заплатити 300 грн;
- фотографіями на яких зафіксовано автомобіль ЗАЗ11380-40, державний номерний знак НОМЕР_2 , на даху якого присутня фішка таксі;
- копією цін наперевезення пасажирів;
- відеозаписом з якого вбачається, що 05.05.2026 о 09.20 в м. Гайворон по вул. ОСОБА_2 керував автомобілем ЗАЗ11380-40 державний номерний знак НОМЕР_2 з шашкою таксі, у зв`язку з порушенням ПДР був зупинений поліцейським та повідомив, що перевозить пасажира в режимі таксі, як підприємець не зареєстрований, ліцензії на здійснення такої діяльності не має, автомобіль технічний огляд не проходив;
- пенсійним посвідчення серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 , з якого вбачається, що він є інвалідом 2 групи загального захворювання.
При цьому суд врахував, що диспозицією ч.1ст.164 КУпАПпередбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Відповідно до п.14.1.36 ст. 14 Податкового Кодексу України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідно до п. 24 ч. 1ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності`ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності: перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів внутрішнім водним, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.
Водночас, ч. 3ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт`визначено, що ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів в тому числі на такий вид робіт як надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі. При цьому наведеним законом передбачено надання послуг з перевезення пасажирів різних видів: для регулярних, спеціальних, нерегулярних пасажирських перевезень, також перевезень на замовлення, таксі, тощо, в залежності від чого уст. 39 цього Законувизначений перелік документів, які мають бути наявні у водія.
Відповідно до ч. 1ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт`автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Відповідно до ч. 1ст. 20 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування посадові особи суб`єктів господарювання несуть адміністративну відповідальність, передбачену Кодексом України про адміністративну відповідальність.
Зі змістуст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт`вбачається, що основним критерієм для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1ст. 164 КУпАПє відсутність дозволу на перевезення, ліцензії та свідоцтва про підприємницьку діяльність.
Досліджені докази суд вважає такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вирішуючи питання про вид стягнення, з врахуванням особи правопорушника, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу. Водночас суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні відомості про суму та вилучення коштів виручки, одержаної від надання послуг, а тому суд не застосовує конфіскацію грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.
Разом з цим,  ОСОБА_1  підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір»як особа з інвалідністю ІІ групи.
Керуючись ст. 33, 40-1, 221, 247, 283, 284 КУпАП, 
ухвалив:
ОСОБА_1 визнати винни м у вчиненні адміністративниого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн в дохід державибез конфіскації грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.
Від сплати судового збору  ОСОБА_1 звільнити.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя :   	М. В. ВЕНГРИН	

Дата документа 05.06.2026