Справа № 944/612/25
Провадження №2/944/389/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)
22.04.2026 року	м.Яворів 	

Яворівський районний суд Львівської області
в складі: головуючої судді - Швед Н.П.
з участю секретаря - Василиці Н.В.
позивачки - ОСОБА_1 
представника позивачки - адвоката Зозулі А.В.
представника третьої особи - Фульмеса Т.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи Виконавчого комітету Новояворівської міської ради Львівської області як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , з участю третьої особи Виконавчого комітету Новояворівської міської ради Львівської області як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав.
В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що вона та відповідач ОСОБА_2 ,26.07.2013 року зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області, актовий запис № 101.
Від спільного подружнього життя, у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 .
З березня місяця 2019 року вони проживають окремо. Дитина постійно проживає з нею та перебуває на її утриманні.
Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 05.12.2019року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.
Відповідно до судового наказу Яворівського районного суду Львівської області від 20.03.2020 року у справі № 944/1087/20 з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з 21.02.2020р.
На даний час з відповідача ОСОБА_2 стягуються аліменти в розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що становить 1598грн., однак, він не сплачує аліменти в повній мірі.
Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 01.01.2025р. ВП № НОМЕР_2, заборгованість у відповідача по сплаті аліментів станом на 01.01.2025р. становить 14 540грн. 20коп.
З часу окремого проживання, відповідач повністю ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не бере участі у її вихованні, не цікавиться її навчанням та життям в цілому, при зустрічі з дитиною уникає спілкування. Крім мінімального розміру аліментів, жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. 
Усі витрати пов`язані із харчуванням, купівлею одягу, ліків, інших предметів побуту, які необхідні для розвитку та утримання дитини, здійснює вона.

Просить позовні вимоги задовольнити. Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В судовому засіданні позивачка пояснила, що відповідач будучи батьком дитини протягом семи років не цікавиться життям та здоров`ям своєї доньки, взагалі не спілкується. На дні народження доньку не вітає, а при зустрічі робить вигляд, що не знає її. Просить заявлені позовні вимоги задовольнити.Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Представник третьої особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Новояворівської міської ради Львівської області Фульмес Т.М. в судовому засіданні висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача, батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини підтримав, та пояснив що відповідач неодноразово викликався на засідання комісії. Крім цього, повідомлення про виклик на засідання комісії скеровувався відповідачу за місцем проживання його матері. Також, представник органу опіки приходив до додому відповідача, проте, двері квартири ніхто не відчинив ніхто не відчинив. На засіданні комісії була присутня дитина ОСОБА_3 , яка повідомила, членам комісії, проте, що вона не спілкується з батьком протягом семи років. При зустрічі, з батьком останній відвертається від неї і йде в протилежну сторону. ОСОБА_2 живе поруч з ними. Мати їй не забороняє спілкуватися з батьком. З наведених фактів слідує, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків, тому не заперечує щодо задоволення заявлених позовних вимог.
Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки суду не повідомив. Від нього не надходило на адресу суду жодних клопотань про відкладення судових засідань та відзиву на позовну заяву.
Як вбачається, з позовної заяви, відповідач ОСОБА_2 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , саме на цю адресу були скеровані виклики в судове засідання.
Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом із повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Так як відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованою адресою місця проживання не з`явився повторно в судове засідання без повідомлення причин, що в розумінні ч.3 ст.131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, крім того не подав відзиву, від нього не надходило на адресу суду жодних клопотань, сторона позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.
З матеріалів справи вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у відсутності відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи та згідно ч.6 ст.128, ст.280 ЦПК України, постановити заочне рішення, проти чого не заперечує сторона позивача.
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 05.03.2025 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.
Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно вимог ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2  26.07.2013 року зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області, актовий запис № 101.
Від спільного подружнього життя ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась донька - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Виконавчим комітетом Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області 25 квітня 2014року.
Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 05.12.2019року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.
Відповідно до судового наказу Яворівського районного суду Львівської області від 20.03.2020 року у справі № 944/1087/20 присуджено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання заяви - 21.02.2020.
З поданого розрахунку заборгованості по аліментах ВП НОМЕР_2 від 01.01.2025року, слідує що заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом перед позивачкою станом на 01.01.2025року становить 14 540грн. 20коп. 
Як вбачається з характеристик, наданих класним керівником Новояворівського ЗЗСО 1-3ступенів №1, за місцем навчання ОСОБА_3 , батько дитини, ОСОБА_2 , не цікавився життям та навчанням дитини в школі, на батьківські збори жодного разу не з`являвся, класний керівник знайома лише з мамою - ОСОБА_1 .
Відповідно до довідки №17745 про зареєстрованих у житловому приміщенні будинку осіб, виданої адміністратором ЦНАП Юрас Л.Р., за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані наступні особи: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .
З Витягу з Державного реєстру речових прав №2024/013644861 від 11.11.2024року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Рішенням Виконавчого комітету Яворівської міської ради Яворівського району Львівської області №372 від 04 червня 2025року «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав», затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , щодо малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
З висновку щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , слідує, що на комісії з питань захисту прав дитини була присутня малолітня ОСОБА_3 , котра повідомила, що батька бачила приблизно сім, вісім років тому, жодного разу він її не відвідав, не телефонував, не цікавився її життям і не виявляв бажання спілкуватися, жодного разу не вітав її на День народження або свято Миколая, не дарував жодних подарунків. Бували випадки, коли вона бачила батька у місті, однак він їх ігнорував. ОСОБА_2 на засідання комісії з питань захисту дитини при Новояворівській міські раді не з`явився, хоча про час і місце був повідомлений за останнім місцем реєстрації, на телефонні дзвінки не відповідав. 
Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 164 СК України, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Новояворівської міської ради від 26 травня 2025 року, керуючись частиною 5 статті 19 СК України, Новояворівська міська рада, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
За змістом принципів 2, 4, 6, 7 Декларації прав дитини від 20.11.1959 дитині Законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом. Дитина повинна мати право на належні харчування, житло, відпочинок і медичне обслуговування. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть її батьки. Суспільство та органи публічної влади повинні докладати зусиль для сприяння реалізації зазначеного права.
Згідно ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України.
Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Частиною 6 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
За змістом принципів 2, 4, 6, 7 Декларації прав дитини від 20.11.1959 дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом. Дитина повинна мати право на належні харчування, житло, відпочинок і медичне обслуговування. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть її батьки. Суспільство та органи публічної влади повинні докладати зусиль для сприяння реалізації зазначеного права.
У ст.150 СК України закріплені, наступні обов`язки батьків по вихованню дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст.164 СК України - підставою позбавлення батьківських прав
У статті 164 СК України є вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав. Зокрема, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Відповідно до положень п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».
Відповідно до ч.8 ст.7 СК України, передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2 і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.
Так, 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини (ЄСПЛ) було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому йдеться визначення «інтересів дитини».
При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.
Враховуючи вищенаведене, слід прийти до висновку, що відповідач ОСОБА_2 будучи батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , самоусунулася від виховання, спілкування та утримання доньки, з урахуванням якнайкращих інтересів дитини, позовні вимоги слід задовольнити. Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав щодо неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4,7, 141, 189, 223, 247, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, 164, 166, 183 СК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
позовні вимоги - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав щодо неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 судовий збір в розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20коп.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
 Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлено в разі пропуску строку з інших причин.
Ознайомитись з текстом судового рішенням в електронній формі сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: https:/tk.lv.соurt.gоv.ua/.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 
проживає за адресою: 
АДРЕСА_3 .
Відповідач:  ОСОБА_2 
проживає за адресою: 
АДРЕСА_4 .
Третя особа: Виконавчий комітет Новояворівської міської ради Львівської області
юридична адреса: 81053, м.Новояворівськ вул.Т.Шевченка, 2
Яворівського району Львівської області.

СУДДЯ: Швед Н.П.