ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2026 	м. Івано-Франківськ	Справа № 909/271/26	

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Горпинюка І.Є., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву (вих. № 909/271/26 від 07.05.2026, вх. № 4250/26 від 07.05.2026) представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Труботорг Інвест" - адвоката Ковальчука Д.Ю. про ухвалення додаткового рішення у справі № 909/271/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Труботорг Інвест" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс Інвест ДП" про стягнення 1 090 904,58 грн,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Труботорг Інвест" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс Інвест ДП" про стягнення 1 090 904,58 грн, з яких: 896 206,96 грн - штраф, 149 171,21 - пеня, 14 799,39 грн - три проценти річних , 30 727,02 грн - інфляційні втрати.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 02/08/2023 від 02.08.2023 в частині строку оплати поставленого товару. 
Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 05.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 909/271/26; відповідно до приписів ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
04.05.2026 Господарський суд Івано-Франківської області ухвалив рішення, яким вищезазначений позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Труботорг Інвест" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс Інвест ДП" про стягнення 1090904,58 грн задовольнив частково; стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс Інвест ДП" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Труботорг Інвест" 3% річних у розмірі 14 799 грн 39 коп., інфляційні втрати у розмірі 30 727 грн 02 коп, пеню у розмірі 149 171 грн 21 коп., штраф у розмірі 179 241 грн 39 коп., судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 16 363 грн 57 коп; відмовив в задоволенні позову в частині стягнення 716 965,57 грн 20% штрафу.
07.05.2026 від представника ТОВ "Труботорг Інвест" - адвоката Ковальчука Д.Ю. через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" надійшла заява (вих. № 909/271/26 від 07.05.2026, вх. № 4250/26 від 07.05.2026) про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати та стягнення 25 000,00 грн витрат на оплату професійної правничої допомоги.
07.05.2026 суд постановив ухвалу, якою прийняв вищевказану заяву до розгляду та повідомив Товариство з обмеженою відповідальністю "Фенікс Інвест ДП", що додаткове рішення у справі № 909/271/26 буде ухвалене протягом десяти днів з дня надходження заяви про ухвалення додаткового рішення без повідомлення учасників справи. З урахуванням зазначеного строку відповідачу надано можливість не пізніше 14.05.2026 подати суду свої заперечення чи пояснення щодо поданої заяви.
11.05.2026 до суду від відповідача через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" надійшло клопотання (вх. № 8811/26), в якому ТОВ "Фенікс Інвест ДП" просить суд відмовити ТОВ "Труботорг Інвест" у стягненні витрат на професійну правничу допомогу у справі № 909/271/26 у розмірі 25 000,00 грн.
Відповідач вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним із складністю даної справи та обсягом наданої правничої допомоги.
При цьому відповідач зазначає таке:
- справа № 909/271/26 є незначної складності, яка підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження;
- в основу позову покладено розрахунки пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат, розрахунок який здійснено із використання онлайн калькулятора;
- підготовка позову такої складності не може тривати 7 годин 30 хвилин, оскільки не потребує аналітичних здібностей, обгрунтувань, адже лише потребує цитувать умов договору, загальних норм, що встановлюють відповідальність за прострочення грошового зобов`язання; 
- відповідачем із залученням представника - адвоката Д.Ю. Ковальчука, паралельно підготовлено три аналогічні позови за аналогічним, типовим договором поставки позивача. Окрім позову у цій справі, це 2 позовні заяви до компаній, що аналогічно із відповідачем входять до складу групи компаній PHOENIX, а саме справа Господарського суду Івано-Франківської області № 909/306/26 за позовом ТОВ "Труботорг Інвест" до ТОВ "Фенікс ТРЦ" про стягнення коштів, справа Господарського суду Львівської області № 914/719/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Труботорг Інвест" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АРАРТА". 
Також відповідач стверджує, що позивач не надав суду детальний опис робіт (наданих послуг).
На думку відповідача, об`єктивною та співмірною сумою витрат на правничу допомогу у даній справі є 5000,00 грн.
Розглянувши заяву представника ТОВ "Фенікс Інвест ДП" про ухвалення додаткового рішення, клопотання ТОВ "Фенікс Інвест ДП" про зменшення витрат на професійну правничу допомогу , дослідивши матеріали справи, суд враховує таке.
Згідно з ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
При поданні позовної заяви позивач, в особі свого представника, заявив суду, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат складається із суми сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 134 090,45 грн.
Також у позовній заяві зазначено, що у разі прийняття Господарським судом Івано-Франківської області рішення, позивач надасть докази понесених витрат на професійну правничу допомогу разом із заявою про ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем, через свого представника, подано:
- договір про надання правничої допомоги від 20 лютого 2026 року (оригінал);
- додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги від 20 лютого 2026 року (копія);
- акт приймання наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 20 лютого 2026 року (копія).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У розумінні положень зазначеної вище норми зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Загальне правило розподілу інших судових витрат (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу) визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Отже, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, визначаючи суму відшкодування, керуючись частинами 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 р. у справі № 922/445/19, у постановах Верховного Суду від 17 вересня 2020 р. у справі № 904/3583/19 та 26 січня 2022 р. у справі № 910/20883/20).
Як зазначено вище, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем, через свого представника, подано суду такі докази:
- договір про надання правничої допомоги від 20 лютого 2026 року (оригінал);
- додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги від 20 лютого 2026 року (копія);
- акт приймання наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 20 лютого 2026 року (копія).
При дослідженні зазначених вище доказів судом встановлено, що 20 лютого 2026 року між позивачем (клієнт) та адвокатом Ковальчуком Денисом Юрійовичем (адвокат) укладено договір про надання правничої допомоги.
Пунктом 1.1 договору про надання правничої допомоги сторони погодили, що адвокат зобов`язується надавати клієнту правничу допомогу з питань захисту та законних інтересів клієнта щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс Інвест ДП" на користь клієнта пені та штрафу, 3% річних, суми інфляційного збільшення заборгованості, за прострочення оплати вартості товару згідно договору поставки № 02/08/2023 від 02.08.2023, а клієнт зобов`язується прийняти та оплатити правничу допомогу на умовах, передбачених даним договором.
У відповідності до п. 3.1. договору про надання правничої допомоги, з метою виконання даного договору клієнт уповноважує адвоката представляти його інтереси у Господарському суді Івано-Франківської області, з правами передбаченими Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
Згідно з п. 5.1. договору про надання правничої допомоги, вартість правничої допомоги адвоката, що визначена п.1.1. даного договору становить 25 000 грн, виходячи з вартості 1 години - 2000,00 грн.
Пунктом 5.2. договору про надання правничої допомоги сторони погодили, що оплата наданої правничої допомоги адвокату здійснюється клієнтом протягом 30 календарних днів з дати підписання Акту приймання наданої правничої допомоги. Акт наданої правничої допомоги за цим договором адвокат складає та надає клієнту за результатами надання правничої допомоги, визначеної пунктом 1.1. даного договору, а саме прийняття судового рішення Господарським судом Львівської області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс Інвест ДП" на користь клієнта пені та штрафу, 3% річних, суми інфляційного збільшення заборгованості, за прострочення оплати вартості товару згідно договору поставки № 02/08/2023 від 02.08.2023.
Відповідно до п. 5.3. договору про надання правничої допомоги, клієнт додатково сплачує адвокату гонорар успіху у розмірі 10% від суми грошових коштів, стягнутих Господарським судом Львівської області з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс Інвест ДП" на користь клієнта пені та штрафу, 3% річних, суми інфляційного збільшення заборгованості, за прострочення оплати вартості товару згідно договору поставки № 02/08/2023 від 02.08.2023. 
23.02.2026 між позивачем (клієнт) та адвокатом Ковальчуком Денисом Юрійовичем (адвокат) укладено додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги від 20 лютого 2026 року, якою внесено зміни до пунктів 5.2. та 5.3. договору про надання правничої допомоги від 20 лютого 2026 року, а саме: замість "Господарським судом Львівської області" зазначено "Господарським судом Івано-Франківської області". Інші умови договору про надання правничої допомоги від 20 лютого 2026 року залишені без змін.
За наведеного, у додатковій угоді від 23 лютого 2026 року сторони виправили допущену описку у п. 5.2., 5.3. договору про надання правничої допомоги від 20 лютого 2026 року. 
05 травня 2026 року адвокат Ковальчук Денис Юрійович та Товариство з обмеженою відповідальністю "Труботорг Інвест" (клієнт) на виконання умов договору про надання правничої допомоги від 20 лютого 2026 року склали акт приймання наданої правничої допомоги про наступне:
1. Адвокат надав, а клієнт прийняв наступну правничу допомогу: 
- підготовка, підписання та направлення до Господарського суду Івано-Франківської області позовної заяви від імені клієнта до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс Інвест ДП" про стягнення пені, штрафу, суми інфляційного збільшення заборгованості та 3% річних за прострочення оплати вартості товару, ціна позову 1 090 904,58 грн; кількість годин - 7 год. 30 хв.; вартість однієї години - 2000,00 грн; загальна вартість наданої правничої допомоги - 15 000,00 грн;
- аналіз відзиву на позовну заяву ТОВ "Фенікс Інвест ДП" по справі № 909/271/26. Підготовка, підписання та подання від імені клієнта відповіді на відзив 25.03.2026 до Господарського суду Івано-Франківської області; кількість годин - 5; вартість однієї години - 2000,00 грн; загальна вартість наданої правничої допомоги - 10 000,00 грн.
Всього: кількість годин - 12,5; загальна вартість наданої правничої допомоги - 25 000,00 грн.
В акті зазначено, що сторони не мають один до одного жодних претензій стосовно виконання даного договору. 
Захист інтересів позивача в даній справі здійснював адвокат Ковальчук Денис Юрійович, згідно ордера на надання правничої допомоги. 
Суд зазначає, що надані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 25 000,00 грн не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію стосовно того, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірними з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Склад та розмір судових витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Перевіривши подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сукупності з матеріалами справи, судом встановлено, що заявлені витрати є неспівмірними з обсягом виконаної роботи та складністю справи. 
При цьому судом враховано, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача відповідно до положень статті 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати на правову допомогу були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
За наведеного, з огляду на недотримання вимог стосовно співмірності заявлених до стягнення витрат із складністю наданої правничої допомоги, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання останньої, враховуючи що категорія даного спору не відноситься до складної, сам спір є типовим, розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін, представництво у справі не вимагало від адвоката дослідження значного обсягу доказів, правнича допомога адвоката зводилась лише до підготовки позовної заяви та направлення її до Господарського суду Івано-Франківської області, складання і подання відповіді на відзив, застосувавши критерії ч. 4 ст. 126 ГПК України та на підставі ч. 5 ст. 126 ГПК України, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання відповідача та зменшення заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, до 15 000,00 грн. 
Також суд вважає підставними доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Труботорг Інвест", що позивачем із залученням адвоката Ковальчука Д.Ю. підготовлено два аналогічних позови (справа № 909/306/26, справа № 914/719/26), отже підготовка позовної заяви у цій справі не потребувала значної кількості часу. 
За таких обставин наявні підстави для зменшення заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами до 15 000,00 грн (10 000,00 грн за складання та подання позову + 5000,00 грн за складання та подання відповіді на відзив).
У контексті викладеного, виходячи із загальних засад законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти та складність справи, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який відповідає вищевказаним критеріям, у даній справі, за представництво інтересів позивача, складає 15 000,00 грн, оскільки саме такий розмір відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, а також те, що саме такий розмір витрат є співмірним з наданою адвокатом правничою допомогою.
Беручи до уваги викладене та зважаючи на зазначені положення законодавства, суд вважає суму судових витрат на правову допомогу 15 000,00 грн розумно необхідною, співмірною та обґрунтованою, тому саме така сума належить до включення до судових витрат по справі та розподілу між сторонами відповідно до ст. 129 ГПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Наведені вище норми процесуального закону визначають загальний порядок розподілу судових витрат між сторонами у справі та іншими учасниками справи, що ґрунтується на принципі обов`язковості відшкодування судових витрат особи, на користь якої ухвалено судове рішення, за рахунок іншої особи, яка в цьому спорі виступає її опонентом.
Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У цій справі позовні вимоги задоволено судом частково в сумі 373 939, 01 грн.
Водночас в частині позовних вимог суд відмовив лише у зв`язку зі зменшенням судом штрафу в сумі 716 965,57 грн (20%).
При цьому суд констатує, що у разі коли господарський суд зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати на професійну правничу допомогу, покладаються на відповідача повністю, а не пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
За наведеного, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн, виходячи з розміру витрат, які за висновком суду підлягають розподілу між сторонами.
Керуючись ст. 123, 124, 126, 129, 221, 232, 233, 236, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Труботорг Інвест" - адвоката Ковальчука Д.Ю. про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс Інвест ДП" (78595, Івано-Франківська обл., Надвірнянський р-н, смт. Ворохта, вул. Данила Галицького, буд. 137Т; ідентифікаційний код юридичної особи: 44471261) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Труботорг Інвест" (49044, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Шевченка (Шевченківський, Соборний р-ни), буд. 37; ідентифікаційний код юридичної особи: 39333484) 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката. 
В задоволенні решти заяви відмовити.
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Вебадреса, за якою можна знайти текст судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя І.Є. Горпинюк