Справа № 276/826/26
Провадження по справі №2-о/276/56/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2026 року селище Хорошів

Хорошівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Бобра Д.О.,
за участі секретаря судового засідання Свиридок А.В.,
заявника ОСОБА_1 ,
представника заявника ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю, заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області,
в с т а н о в и в:
Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт її постійного проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . 
В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік – ОСОБА_3 , з яким вони, починаючи з 1987 року проживали у АДРЕСА_1 . Після смерті чоловіка заявниця звернулась до Головного  управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про перехід на інший вид пенсії, а саме з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника, однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області їй було відмовлено у переході на пенсію по втраті годувальника з тим мотивів, що померлий годувальник ОСОБА_3 та заявниця були зареєстровані за різними адресами. Заявниця стверджує, що незважаючи на те, що місцем її реєстрації є АДРЕСА_2 , проте постійно, починаючи з дня шлюбу та по даний час, вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем реєстрації чоловіка ОСОБА_3 . Також ОСОБА_1 зазначає, що встановлення факту її проживання разом з чоловіком ОСОБА_3 за однією адресою їй необхідно для переходу на пенсію по втраті годувальника, а тому вона звернулась до суду з даною заявою.
Заявник та його представник в судовому засіданні заяву підтримали з підстав, викладених у заяві.
Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив, у якому просить розгляд справи здійснювати без участі представника управління, просить заяву про встановлення факту залишити без розгляду з підстав наявності спору про право, а саме права на пенсію, оскільки встановлення такого факту заявниці потрібно для подальшого звернення до органів ПФУ для призначення пенсії.
Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в судове засідання також не з`явився, подав до суду клопотання, у якому просить розгляд справи здійснювати без участі представника управління, посилаючись на рішення Верховного Суду від 22.03.2023 по справі №290/289/22-ц просить заяву про встановлення факту залишити без розгляду з підстав наявності публічно-правового спору, який має вирішуватися в порядку адміністративного судочинства. 
Заслухавши заявника та пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст.293 ч.2 п.5 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. 
Окреме провадження є видом непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових прав чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).
Частиною сьомою статті 19 ЦПК України передбачено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав та інтересів заявника (постанова Об?єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17).
Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом, тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Найбільш важливі з точки зору суспільного буття особи юридичні факти, які підлягають визнанню в судовому порядку, визначені у частині першій статті 315 ЦПК України.
Щодо інших юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, то їх може бути встановлено в судовому порядку, за умов, передбачених частиною другою статті 315 ЦПК України - якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету його встановлення;
- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право;
- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;
- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
З таких же критеріїв виходила Велика Палата Верховного Суду в постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 та від 11 вересня 2024 року у справі № 201/5972/22.
Аналіз наведених цивільних процесуальних норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства. До таких правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21.
При цьому Велика Палата Верховного Суду вважала за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30.01.2020 у справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 290/289/22-ц (провадження № 61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.
Згідно статті 1 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058- IV) непрацездатні громадяни - це особи, які досягли встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.
У частині першій статті 9 Закону № 1058-IV наведено види пенсійних виплат: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Статтею 10 Закону № 1058-IV передбачено право вибору пенсійних виплат - особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (частина третя статті 36 Закону № 1058-IV).
Відповідно до пункту 2.3. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, крім іншого, надається документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.
За документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у п. 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.
У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку (пункт 2.11. Порядку).
Метою встановлення факту спільного проживання заявниці разом з її чоловіком ОСОБА_3 за однією адресою: АДРЕСА_1 - є необхідність реалізації права на перехід на пенсію по втраті годувальника.
Законом не встановлено іншого позасудового порядку встановлення юридичного факту, про який просить заявник. Більше того, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено саме судовий порядок встановлення таких фактів, а тому заява ОСОБА_1 підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а доводи представника Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про наявність публічно-правового спору, який має вирішуватися в порядку адміністративного судочинства є безпідставними.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 8).
Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 та заявниця перебували у шлюбі з 19.09.1987 року (а.с. 7). 
Згідно копії довідки виконкому Хорошівської селищної ради від 22.09.2025 №207 ОСОБА_1 дійсно постійно без реєстрації проживала разом з чоловіком – ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 і знаходилась на його утриманні (а.с. 15).
Із копії довідки виконкому Хорошівської селищної ради від 13.03.2026 №47 слідує, що згідно погосподарської книги №1 за 2021-2025 роки Дашинського старостинського округу номер об`єкту 00031, житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 , рахувався за померлим ОСОБА_3 (а.с. 16).
Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04.09.2025 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Толстіхіною Н.Д. та зареєстрованого в реєстрі за №784, вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дружина ОСОБА_1 , спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17). 
Рішенням Головного  управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 12.12.2025 року ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії щодо переходу з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, у зв`язку з тим, що померлий годувальник ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були зареєстровані за різними адресами, а довідка, яка видана виконавчим комітетом Хорошівської селищної ради від 22.09.2025 №207 про факт спільного проживання заявниці з померлим годувальником не містить підстави видачі (а.с. 18-19).
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , жительки с. Писарівка Житомирського району, пояснили, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з часу їх одруження з 1980-х років постійно проживали однією сім`єю у побудованому ними будинку в с. Писарівка, вели спільне господарство, мали 3 дітей, які після закінчення школи поїхали жити та працювати до інших міст. Свідки також зазначили, що заявниця після смерті її чоловіка у 2024 році і надалі продовжує проживати у їх спільному будинку в с. Писарівка Житомирського району. 
Оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, суд вважає доведеним факт постійного проживання однією сім`єю заявниці разом із ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , наявність вказаного факту підтверджується долученими до матеріалів справи письмовими доказами та показами свідків.
Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки заявниця має намір реалізувати своє право на перехід на пенсію по втраті годувальника. 
Метою встановлення будь-якого факту, що має юридичне значення, є можливість скористатися правом, яке надане заявнику відповідно до чинного законодавства України.
У справах окремого провадження суд підтверджує наявність чи відсутність певних юридичних фактів, що є умовою здійснення прав і реалізації інтересів заявника. Тому суд наділений лише повноваженнями з`ясувати можливість досягнення тієї мети, яку перед собою ставить заявник у разі подання заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. Суд, встановивши наявність чи відсутність певного юридичного факту, своїм рішенням підтверджує це, не зобов?язуючи особу діяти певним чином.
Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір - це суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін; спір поділяється на матеріальний і процесуальний.
Спір має бути справжнім і серйозним, а не гіпотетичним; він може стосуватися не лише фактичного існування права, але і його обсягу та способу здійснення; результат провадження повинен мати безпосереднє вирішальне значення для права, про яке йдеться, а лише слабкий зв`язок або віддалені наслідки не є достатніми для застосування пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Grzeda v. Poland", № 43572/18, § 257, від 15 березня 2022 року).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.02.2026 по справі № 308/17634/23 зазначила, що на етапі встановлення юридичного факту перебування особи на утриманні публічно-правовий спір між позивачем та суб`єктом владних повноважень, який вирішує питання призначення одноразової грошової допомоги, ще не виник. Заперечення суб?єкта владних повановажень про те, що факт не підтверджений належними доказами, самі собою не свідчать про існування спору про право. Публічно-правовий спір може виникнути (але не обов?язково) у тому випадку, якщо після встановлення судом факту перебування особи на утриманні загиблого військовослужбовця суб?єкт владних повноважень відмовив у призначенні одноразової грошової допомоги з підстав, які не пов?язані з доведеністю факту утримання.
У постанові від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 Велика Палата Верховного Суду розглядала питання юрисдикційності справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з метою призначення та виплати одноразової грошової допомоги, де, серед іншого, виснувала, що між особою і Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки відповідач не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги.
Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та викладені вище висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах, суд відхиляє доводи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, викладені у відзиві на заяву, щодо того, що встановлення заявницею заявленого юридичного факту, пов`язане з вирішенням спору про право, що є підставою для залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду, оскільки суд не вбачає спірних відносин між органами пенсійного фонду та заявницею у питанні реалізації права на пенсію по втраті годувальника, органи пенсійного фонду не є суб`єктами отримання такої пенсії. 
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1  про встановлення юридичного факту, а саме факту постійного проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 за однією адресою, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 4, 259, 263-265, 293-294, 315-319 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю, заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити.
Встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . 
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, місцезнаходження: м.Тернопіль, Майдан Волі, 3, код ЄДРПОУ: 14035769.
Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, місцезнаходження: м.Житомир, вул. О.Ольжича, 7, код ЄДРПОУ: 13559341.
Повний текст рішення складено 22.06.2026.

Суддя           Д.О. Бобер