ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2026	м. Дніпро	Справа № 904/1284/26	

Господарський суд Дніпропетровської області
у складі судді Дупляка С.А.,
за участю секретаря судового засідання Євтушенка Д.Є., 
представників учасників справи: 
від прокуратури Рембецький В.Ю. (в залі суду);
від відповідача-1 Гуртовий В.Ю. (в залі суду);
від відповідача-2 Петушков І.С. (в залі суду),
дослідивши матеріали справи №904/1284/26 
за позовом Правобережної окружної прокуратури міста Дніпрадо 
1. Дніпровської міської ради2. ГРОМАДСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ "ДОБРОВІЛЬНЕ ТОВАРИСТВО СУДНОВОДІЇВ-ЛЮБИТЕЛІВ "ВИМПЕЛ"
про визнання незаконним та скасування рішення, розірвання договору оренди та зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:

1. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Правобережна окружна прокуратура міста Дніпра (далі – прокуратура, прокурор) звернулася до господарського суду з позовною заявою до Дніпровської міської ради (далі - відповідач-1) та до ГРОМАДСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ "ДОБРОВІЛЬНЕ ТОВАРИСТВО СУДНОВОДІЇВ-ЛЮБИТЕЛІВ "ВИМПЕЛ" (далі - відповідач-2), у якій прокурор просить суд:
визнати незаконним та скасувати рішення відповідача-1 від 28.07.2021 №369/9 "Про передачу земельної ділянки по вул. Набережній Перемоги, 5-К (Соборний район) в оренду відповідачу-2, по фактичному розміщенню будівель човнового причалу та для будівництва багатофункціонального комплексу житлового та громадського призначення";
розірвати договір оренди земельної ділянки від 25.08.2021, укладений між відповідачами-1,2 про передачу в оренду земельної ділянки загальною площею 3.4518 га, кадастровий номер 1210100000:03:305:0157;
зобов`язати відповідача-2 повернути відповідачу-1 земельну ділянку з кадастровим номером 1210100000:03:305:0157. 
Судові витрати прокуратура просить стягнути з відповідачів 1, 2 на свою користь.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/1284/26 визначено суддю ДУПЛЯКА Степана Анатолійовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2026.
Ухвалою від 13.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 07.04.2026.
Від відповідача-2, через систему «Електронний суд», 26.03.2026 надійшов відзив, у якому відповідач-2 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
Від прокуратури, через систему «Електронний суд», 30.03.2026 надійшла відповідь на відзив відповідача-2.
Від відповідача-1, через систему «Електронний суд», надійшов відзив 30.03.2026, у якому відповідач-1 просить суд відмовити у задоволені позову.
Від відповідача-2, через систему «Електронний суд», 01.04.2026 надійшли заперечення.
Ухвалою від 07.04.2026 продовжено строк підготовчого провадження, підготовче засідання відкладено до 05.05.2026.
Від прокуратури, через систему «Електронний суд», 30.04.2026 надійшла відповідь на відзив відповідача-1.
Ухвалою від 05.05.2026 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 02.06.2026.
Через систему "Електронний суд" 01.06.2026 від відповідача-2 надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи через погіршення самопочуття єдиного представника відповідача-2.
02.06.2026 протокольною ухвалою було оголошено перерву у судовому розгляді до 16.06.2026.
Ухвалою від 02.06.2026 відповідача-2 повідомлено, що наступне засідання у справі відбудеться 16.06.2026.

В судовому засіданні 16.06.2026 прокурор та представники відповідачів 1, 2 відповідали на запитання суду, надавали пояснення у справі.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийняв рішення у справі.
З урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Дніпрі у Господарському суді Дніпропетровської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Відтак, справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Стислий виклад позиції прокурора

Відповідно до відомостей отриманих із КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» у лютому 1993 року позивачем відповідачу передано адміністративну будівлю літ-А1 площею 24,2 кв. м та будівлю технічного персоналу літ. Б-І площею 14,2 кв. м за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 5к. 
01.02.2005 між позивачем та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки площею 4,0929 га, кадастровий номер 1210100000:03:305:0037, яка розташована на вул. Набережна Перемоги у м. Дніпро. 
Підставою для передачі земельної ділянки в оренду зазначено рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради (нині – Дніпровська міська рада) від 21.09.2000 №2364 «Про надання земельної ділянки за адресою: вул. Набережна Перемоги (Жовтневий район) у тимчасове користування Добровільному товариству судноводіїв-любителів «Вимпел», по фактичному розміщенню човнового причалу №5» в оренду для розміщення водної станції та розширення її території для благоустрою» строком на 5 років. Рішенням Дніпропетровської міської ради від 19.06.2002 за №158/2 внесено зміни в рішення виконавчого комітету від 21.09.2000 в частині зменшення розміру земельної ділянки до 4,0929, по фактичному розміщенню човнового причалу №5, код цільового використання землі (УКЦВЗ 1.12.7 (фізична культура та спорт).
10.04.2006 між відповідачем, Жосулем К.В. та Тараном В.В укладено договір №54 про дольову участь у будівництві човнового причалу №5, де замовлено комплекс із 13 одноповерхових будівель (одна будівля охорони 81 кв. м і 12 модульних по 65 кв. м). Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 21.12.2006 №4667 надано дозвіл відповідачу на проєктування та проведення реконструкції човнового причалу №5 без зміни цільового призначення земельної ділянки, а 03.04.2007 на будівельні роботи. За актом інвентаризації первинні будівлі літ. А-1, Б-1 і тимчасова літ. М було знесено. 14.06.2007 рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №1468 затверджено акт державної приймальної комісії про введення в експлуатацію 13 будівель човнового причалу №5, включно з будівлею охорони, побутовою, медичною, адміністративною, тренажерною та іншими спорудами.
Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №1904 від 18.06.2007 оформлено право приватної власності на будівлю причалу №5 з розподілом часток: відповідачу 9/100 частин, Жосуль К.В. 75/100 частин і Таран В.В. 16/100 частин, а 03.07.2007 видано відповідні свідоцтва про право власності. У липні 2007 року Жосуль К.В. та Таран В.В. укладено договори купівлі-продажу будівель комплексу з «елінгами» (кожен по 18,2 кв. м) на користь фізичних осіб.
Прокурор наголосив, що внаслідок прийняття в експлуатацію будівель човнового причалу №5 за адресою м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 5к первинні будівлі та споруди, а саме адміністративна будівля літ. А-1 площею 24,2 кв. м та будівля технічного персоналу літ. Б-І площею 14,2 кв.м, загальною площею 38,4 кв. м, комплексу будівель човнового причалу №5 став нараховувати 13 будівель загальною площею 793,5 кв. м.
У подальшому продовжувалось відчуження вказаних об`єктів нерухомості і на теперішній час єдиним власником вказаних будівель та споруд, загальною площею 793,5 кв. м є відповідач, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Рішенням Дніпропетровської міської ради затверджено проєкти водоохоронної зони та прибережної захисної смуги річки Дніпро у межах земельної ділянки, на якій розташовані зазначені будівлі та споруди: рішення від 01.03.2006 №373/34 - у межах ділянки для розміщення водно-спортивної бази ТОВ «Квартал»; рішення від 08.11.2006 №141/6 - у районі човнового причалу №5 належного відповідачу.
Рішенням міської ради від 19.09.2007 №177/19 земельну ділянку кадастровий номер 1210100000:03:305:0037 площею 4,0929 га віднесено до категорій: 0.8536 га – землі водного фонду та 3.2393 га – землі рекреаційного призначення.
Надалі, рішенням міської ради від 21.04.2021 земельну ділянку кадастровий номер 1210100000:03:305:0037 поділено на 3,2393 га – кадастровий номер 1210100000:03:305:0150 та 0,8536 га – кадастровий номер 1210100000:03:305:0151, цільове призначення не змінювалось.
В результаті поділу і об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:03:305:0037, рішенням міської ради від 28.07.2021 №369/9 «Про передачу земельної ділянки по вул. Набережній Перемоги, 5 К (Соборний район) в оренду ГО «Добровільне товариство судноводіїв-любителів «Вимпел», по фактичному розміщенню будівель човнового причалу та для будівництва багатофункціонального комплексу житлового та громадського призначення» було затверджено відповідний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та віднесено земельну ділянку, площею 3,4518 га (кадастровий номер 1210100000:03:305:0157), за основним цільовим призначенням до категорії «Землі житлової та громадської забудови». Згідно із зазначеним проєктом землеустрою було здійснено формування нової земельної ділянки, площею 3,4518 га (кадастровий номер 1210100000:03:305:0157), шляхом: формування земельної ділянки, площею 0,2125 га, за рахунок земель комунальної власності, раніше не сформованих у земельну ділянку; об`єднання раніше сформованої земельної ділянки рекреаційного призначення, площею 3,2393 га (кадастровий номер 1210100000:03:305:0150), зі зміною її цільового призначення, із земельною ділянкою, площею 0,2125 га.
Прокурор наголошує, що під час формування земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:03:305:0157 відбулося не лише об`єднання раніше сформованої земельної ділянки рекреаційного призначення (кадастровий номер 1210100000:03:305:0150) з несформованою земельною ділянкою площею 0,2125 га, а фактично здійснено зміну цільового призначення земельної ділянки з рекреаційного призначення на землі житлової та громадської забудови - для будівництва і обслуговування житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури.
25.08.2021 між позивачем та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 1210100000:03:305:0157 площею 3,4518 га, строком на 10 років. Відповідною до п. 1 договору, земельну ділянку надано по фактичному розміщенню будівель човнового причалу та для будівництва багатофункціонального комплексу житлового та громадського призначення, цільове призначення земельної ділянки 02.10 (для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури).
На підставі листа відповідача від 27.08.2021 №15/526 Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради 01.10.2021 прийнято рішення №1035 «Про надання дозволу ГО «Добровільне товариство судноводіїв-любителів «Вимпел» на проектування та будівництво житлового комплексу з вбудованим паркінгом та нежитловими приміщеннями громадського призначення за адресою: вул. Набережна Перемоги, 5 К, м. Дніпро».
На думку прокурора, під час формування земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:03:305:0157 відбулася незаконна зміна цільового призначення земельної ділянки з земель рекреаційного призначення на землі житлової та громадської забудови. Зазначена зміна відбулася шляхом об`єднання земельної ділянки рекреаційного призначення з додатково сформованою ділянкою та подальшого затвердження проєкту землеустрою всупереч встановленого правового режиму земель водного фонду та прибережної захисної смуги р. Дніпро.
Прокурор стверджує, що площа спірної земельної ділянки, яку було надано в оренду відповідачу, у декілька разів перевищує площу об`єктів нерухомого майна, що належать відповідачу, а вказане свідчить про наявність неправильного використання земельної ділянки та порушення вимог земельного законодавства. Зазначені порушення є істотними та такими, що створюють загрозу екологічної катастрофи, у зв`язку з чим наявні правові підстави для визнання рішення Дніпровської міської ради від 28.07.2021 №369/9 «Про передачу земельної ділянки по вул. Набережній Перемоги, 5 К (Соборний район) в оренду ГО «Добровільне товариство судноводіїв-любителів «Вимпел»» незаконним та його скасування, розірвання договору оренди земельної ділянки в судовому порядку.
У зв`язку із недотриманням земельного, водного та природоохоронного (у сфері водних ресурсів) законодавства при прийнятті Дніпровською міською радою рішення від 28.07.2021 №369/9 «Про передачу земельної ділянки по вул. Набережній Перемоги, 5 К (Соборний район) в оренду ГО «Добровільне товариство судноводіїв-любителів «Вимпел», по фактичному розміщенню будівель човнового причалу та для будівництва багатофункціонального комплексу житлового та громадського призначення» було затверджено відповідний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та віднесено земельну ділянку, площею 3,4518 га (кадастровий номер 1210100000:03:305:0157), за основним цільовим призначенням до категорії «Землі житлової та громадської забудови», порушено інтереси держави у сфері охорони земель водного фонду. Таким чином фактично узаконено передачу у власність або користування земельних ділянок на узбережжі р. Дніпро та можливої забудови вздовж берега р. Дніпра, яка за жодних умов не може бути забудована, оскільки така забудова призведе до негативних екологічних наслідків.
Незаконно та необґрунтовано змінивши цільове призначення та категорію земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:03:305:0157, яка розташована в межах водоохоронної зони та прибережної захисної смуги р. Дніпро на півострові в м. Дніпро, фактично легалізовано передачу цієї ділянки у користування для будівництва багатофункціонального житлового та громадського комплексу. При цьому порушено встановлений правовий режим земель рекреаційного призначення та водного фонду, на яких будь-яке будівництво є забороненим, що створює реальну загрозу порушення екологічних функцій прибережної території, водного балансу та безпеці довкілля.
Підстави визнання незаконним та скасування спірного рішення Дніпровської міської ради, які визначені прокуратурою такі: позивач, усупереч вимог ч. 2 ст. 20 ЗК України, не прийняв окремого рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки рекреаційного призначення, яка раніше була сформована з кадастровим номером 1210100000:03:305:0150 площею 3,2393 га; проєкт землеустрою щодо відведення нової земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:03:305:0157 площею 3,4518 га, який затверджено 28.07.2021 рішенням міської ради, взагалі не містить обґрунтування для зміни цільового призначення з земель водного фонду та рекреаційного призначення на землі громадської та житлової забудови; у розділах пояснювальної записки, обґрунтування процедури формування земельних ділянок, характеристики земельної ділянки відсутні відомості щодо можливості, необхідності зміни особливо цінних ґрунтів водного фонду та рекреаційного призначення на землі житлової та громадської забудови, дані щодо впливу такої зміни на використання суміжних ділянок; у порушення вимог ст. 59, 60, 20 ЗК України, ст. 86 ВК України органом місцевого самоврядування фактично здійснено зміну категорії земель шляхом ухвалення рішення від 28.07.2021 №369/9, яке формально стосувалося передачі земельної ділянки в оренду, але за своїм правовим змістом призвело до зміни цільового призначення земельної ділянки з рекреаційного на землі житлової та громадської забудови.
Прокурор послався на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену, зокрема, у постанові від 11.09.2018 у справі №712/10864/16, згідно з якою зміна виду використання земельної ділянки, яка за своїми наслідками призводить до зміни цільового призначення, має здійснюватися у порядку, встановленому для такої зміни, а не шляхом прийняття інших, формально суміжних рішень.
Прокурор зауважив, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що вимога про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, яке виконано на час звернення з позовом до суду шляхом укладення відповідного договору, є неефективним способом захисту прав особи. Зазначене рішення вичерпало свою дію виконанням (близькі за змістом висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2022 у справі №483/448/20 (п. 9.67), від 05.07.2023 у справі №912/2797/21 (п. 8.13), від 12.09.2023 у справі №910/8413/21 (п. 180). 
Водночас на підставі рішення Дніпровської міської ради від 28.07.2021 №369/9 не тільки укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:03:305:0157, а й змінено цільове призначення такої та віднесено до категорії земель «Землі житлової та громадської забудови». У цій справі, на думку прокурора, порушення інтересів держави міською радою полягає у незаконній зміні категорії земель за цільовим призначенням. Рішення Дніпровської міської ради від 28.07.2021 (у частині зміни цільового призначення земельної ділянки) не вичерпало своєї дії шляхом виконання (укладенням відповідного договору тощо), а тому підлягає визнанню недійсним.
Щодо підстав розірвання спірного договору оренди земельної ділянки прокурор вказав таке: фактично на момент передачі земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:03:305:0157 на земельній ділянці площею 34518 кв. м було розташовано 12 будівель, які відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно мають загальну площу 793,5 кв. м (0,07932 га), що вказує на неспіврозмірність площі наданої в оренду земельної ділянки порівняно з площею будівель. Недопустимим є отримання земельної ділянки, яка суттєво перевищує площу розміщеного на ній об`єкта нерухомого майна. Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду викладені у постанові від 03.12.2025 у справі №904/2612/24 (п. 5.9, 5.10, 5.11).
На думку прокуратури, отримання відповідачем в оренду земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:03:305:0157 відбулося з порушенням ним принципу добросовісності та на неконкурентних засадах.
Прокурор вважає, що з метою усунення перешкод відповідачу-1 у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою комунальної власності, наявні підстави для зобов`язання відповідача-2 повернути земельну ділянку площею 3.4518 га, кадастровий номер 1210100000:03:305:0157.
Прокурор зауважив, що юридична особа, якій надано в оренду спірну земельну ділянку, не має не тільки КВЕД для можливості будь-якого будівництва, в тому числі і для будівництва багатофункціонального комплексу житлового та громадського призначення, а й для отримання прибутку від використання/продажу такого комплексу, що є самостійною підставою для розірвання вказаного договору оренди.

Стислий виклад позиції відповідача-1

08.11.2006 рішенням міської ради №141/6 було затверджено проект водоохоронної зони та прибережної захисної смуги річки Дніпро в районі човнового причалу №5, розташованого по вулиці Набережна Перемоги, 5к. З метою отримання зазначеного рішення відповідач-2 власними силами розробив проєкт водоохоронної зони та прибережної захисної смуги річки Дніпро в районі човнового причалу №5 по вулиці Набережна Перемоги, 5к. Відповідно до розробленого Проєкту, прибережна захисна смуга в районі фактичного розміщення човнового причалу №5 становить лише 5– 6,3 метри.
Відповідач-1 акцентує увагу, що у Проєкті зафіксовано, що вся площа відповідної земельної ділянки фактично знаходиться у двох різних зонах: одна частина - у зоні прибережної захисної смуги, а інша частина - у водоохоронній зоні.
Відповідач-1 наголосив, що зміну цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:03:305:0157 було здійснено в порядку, який передбачено чинним законодавством України з дотриманням положень Генерального плану розвитку міста Дніпра. Крім цього земельна ділянка з кадастровим номером 1210100000:03:305:0151 відноситься до земель водного фонду на підставі п. б ч. 1 ст. 58 ЗК України, що зазначено у відповідному договорі оренди землі. Земельна ділянка з кадастровим номером 1210100000:03:305:0157 взагалі не відноситься до земель водного фонду.

Доводи прокуратури щодо відзиву відповідача-2

Прокурора вважає, що твердження відповідача-2 про те, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером 1210100000:03:305:0157 не відноситься до земель водного фонду, є помилковим та спростовується матеріалами справи. Визначальним у цьому випадку є не формальне віднесення земельної ділянки до тієї чи іншої категорії рішенням органу місцевого самоврядування, а її фактичне розташування.
Прокурор зазначає, що спірна земельна ділянка до її поділу та подальшого об`єднання відносилась до земель рекреаційного призначення та земель водного фонду, що підтверджується рішенням Дніпровської міської ради від 19.09.2007 №177/19, яким частину відповідної території було віднесено до земель водного фонду, а іншу — до земель рекреаційного призначення. Подальша зміна цільового призначення та формальне виділення окремої земельної ділянки не змінює її фактичного розташування та правового режиму, визначеного законом. Таким чином дії відповідача-1 фактично спрямовані на штучну зміну правового режиму земель з метою їх використання всупереч вимогам законодавства.

Стислий виклад позиції відповідача-2

Відповідач-2 наголосив, що землю, яка відноситься до «Земель водного фонду» було виділено в окрему земельну ділянку, оскільки відповідно до Проєкту, як раз ця частина земельної ділянки перебувала у прибережній захисній зоні відповідно до рішення від 08.11.2006. Рішенням Дніпровської міської ради від 28.07.2021 за №369/9 було сформовано земельну ділянку з кадастровим номером 1210100000:03:305:0157, загальною площею 3,4518 га, в склад цієї земельної ділянки була включена земельна ділянка з кадастровим номером 1210100000:03:305:0150, загальною площею 3,2393 га. 
Згідно з ч. 2 ст. 20 ЗК України віднесення земельних ділянок до певної категорії та виду цільового призначення земельних ділянок здійснюється щодо: земельних ділянок, якими розпоряджаються Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, - за рішенням відповідного органу. При цьому відповідно до ч. 3 ст. 20 ЗК України категорія земель та вид цільового призначення земельної ділянки визначаються в межах відповідного виду функціонального призначення території, передбаченого затвердженим комплексним планом просторового розвитку території територіальної громади або генеральним планом населеного пункту.
Відповідач-2 звертає увагу суду на те, що станом на день подання відзиву, чинним є генеральний план розвитку міста Дніпра, який було затверджено рішенням Дніпровської міської ради від 20.092017 за №82/24 (далі - Генеральний план розвитку міста Дніпра). Відповідно до Генерального плану розвитку міста Дніпра, земельну ділянку з кадастровим номером 1210100000:03:305:0157 було віднесено до категорії «Землі житлової та громадської забудови». 
На думку відповідача-2, прокурором не додано до позову жодного належного доказу про те, що відбулася незаконна зміна цільового призначення земельної ділянки з земель рекреаційного призначення на землі житлової та громадської забудови. Водночас відповідач-2 до відзиву долучає проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення та позитивний висновок щодо розгляду документації із землеустрою від Держгеокадастру. На думку відповідача 2, зміна цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:03:305:0157 було здійснено в порядку, який передбачено чинним законодавством України з дотриманням положень Генерального плану розвитку міста Дніпра.
Відповідач-2 наголошує, що земельна ділянка з кадастровим номером 1210100000:03:305:0157 не відноситься до земель водного фонду. 
Відповідач-2 акцентує увагу, що з документів долучених до позову вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 1210100000:03:305:0157 не пересікається з прибережною захисною смугою, а знаходиться на відстані 10-21 м (як було зазначено у Проекті прибережна захисна смуга в районі фактичного розміщення човнового причалу №5 складає 5-6,3 метри) від урізу води у р. Дніпро. Відповідно до ст. 87 ВК України для створення сприятливого режиму водних об`єктів, попередження їх забруднення, засмічення і вичерпання, знищення навколоводних рослин і тварин, а також зменшення коливань стоку вздовж річок, морів та навколо озер, водосховищ і інших водойм встановлюються водоохоронні зони. Водоохоронна зона є природоохоронною територією господарської діяльності, що регулюється. На території водоохоронних зон забороняється: 1) використання стійких та сильнодіючих пестицидів; 2) влаштування кладовищ, скотомогильників, звалищ, полів фільтрації; 3) скидання неочищених стічних вод, використовуючи рельєф місцевості (балки, пониззя, кар`єри тощо), а також у потічки. Цей перелік є вичерпним. 
Відповідач-2 повідомив, що не має на меті проведення на земельні ділянці з кадастровим номером 1210100000:03:305:0157 жодного з вищезазначених видів діяльності. При цьому заборони на будівництво багатоквартирного будинку на території водоохоронної зони немає. Таким чином обмеження, які передбачені для земель водного фонду не розповсюджують свої обмеження на територію, що відноситься до водоохоронної зони.
Станом на день подання відзиву на позовну заяву та станом на момент відведення земельної ділянки, чинним є генеральний план розвитку міста Дніпра, який було затверджено рішенням Дніпровської міської ради 20.09.2017 за №82/24. Відповідно до Генерального плану розвитку міста Дніпра, земельну ділянку з кадастровим номером 1210100000:03:305:0157 було віднесено до категорії «Землі житлової та громадської забудови». Посилання прокуратури на застарілу (не чинну) редакції генерального плану є недоречним. Земельна ділянка з кадастровим номером 1210100000:03:305:0157 не відноситься до земель зелених насаджень та рекреаційної зони.
Відповідач-2 звертає увагу, що прокурор у позові зазначає лише про те, що площа нерухомого майна на земельній ділянці з кадастровим номером 1210100000:03:305:0157 становить 793,5 кв. м, проте ігнорує той факт, що зазначені будівлі розміщені (розкидані) на всій площі земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:03:305:0157, а отже враховуючи наявність споруд на всій території земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:03:305:0157, відповідач-2, за твердженням останнього, мав право на отримання зазначеної земельної ділянки у користування без проведення земельного аукціону. 

Доводи прокуратури щодо відзиву відповідача-2

На думку прокуратури, генеральний план не є підставою для автоматичної зміни цільового призначення земельної ділянки. Генеральний план населеного пункту є містобудівною документацією, яка визначає функціональне призначення територій, проте не змінює правового режиму конкретної земельної ділянки та не може підміняти собою процедуру зміни її цільового призначення. 
Прокурор наголосив, що навіть за умови відповідності функціонального призначення території генеральному плану, зміна цільового призначення земельної ділянки є неправомірною, якщо така зміна суперечить встановленим законом обмеженням щодо використання земель, у тому числі пов`язаним із розташуванням ділянки у межах водоохоронної зони та прибережної захисної смуги.
Прокурор вважає, що матеріали справи в сукупності підтверджують первісну належність земель до категорії земель водного фонду та рекреаційного призначення; розташування земельної ділянки у межах водоохоронної зони та прибережної захисної смуги; невідповідність зміни цільового призначення вимогам чинного законодавства.
Прокурор звертає увагу, що відповідно до договору оренди земельної ділянки від 01.02.2005, укладеного між відповідачами 1, 2, згідно з п. 1.2, цільове використання земельної ділянки визначено як 1.12.7 – фізична культура та спорт. Зазначене цільове призначення відповідно до класифікації видів функціонального використання земель відноситься до земель рекреаційного призначення, оскільки передбачає використання земельної ділянки для забезпечення відпочинку, оздоровлення та спортивно-рекреаційної діяльності населення. Таким чином ще з 2005 року спірна земельна ділянка використовувалася виключно у рекреаційних цілях, що підтверджує її сталий правовий режим як земель рекреаційного призначення.
У даному випадку спірна земельна ділянка розташована на півострові, з трьох сторін омивається річкою Дніпро, що об`єктивно свідчить про її тісний функціональний зв`язок із водним об`єктом та наявність природних ознак території з обмеженим режимом використання. 

Доводи відповідача-2 щодо відповіді прокурора на відзив відповідача-2

Відповідач-2 наголосив, що 20.09.2017 земельну ділянку з кадастровим номером 1210100000:03:305:0157 було віднесено до категорії «Землі житлової та громадської забудови» на підставі затвердженого генерального плану міста Дніпра.
Також відповідач-2 зауважив, що знесення лише частини об`єктів, які у сукупності складають один цільний об`єкт не є підставою для скасування запису в ДРРП.

2. ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Предметом доказування у справі, відповідно до ч. 2 ст. 76 ГПК України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
У даному випадку до предмета доказування входять обставини: правомірності визначення цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:03:305:0157; наявності/відсутності підстав для розірвання договору оренди; дійсності договору; підставності повернення земельної ділянки відповідачу-1.

Суд встановив, що Рішенням Дніпропетровської міської ради (нині – Дніпровської міської ради) від 2000 року №2364 затверджено матеріали земельно-кадастрової інвентаризації та надано відповідачу земельну ділянку за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, 5-К у тимчасове довгострокове користування строком на п`ять років по фактичному розміщенню човнового причалу №5, цільове використання землі (УКЦВЗ) 1.12.7 (фізична культура та спорт).

Згідно з даними Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером 1210100000:03:305:0037, розташована за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, 5-К, належить до категорії земель - Землі водного фонду, цільове призначення - 07.01 Для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, площа - 4.0929 га, дата реєстрації як об`єкта цивільних прав - 09.11.2007. У вкладці – відомості про оренду в якості орендаря вказано відповідача-2, площа земельної ділянки, переданої в оренду - 0.3684 гектарів, дата державної реєстрації речового права - 09.11.2007, строк дії речового права – 15 років. Вид обмеження у використанні земельної ділянки - Водоохоронна зона, площа земельної ділянки (її частини), на яку поширюється дія обмеження - 4.0929 гектарів, строк дії обмеження – безстроково.

Відповідно до Інформації (інформаційна довідка 468039467 від 13.03.2026) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - Будівлі човнового причалу, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок 5к з 03.01.2018 на праві власності зареєстровано за відповідачем.

Рішенням Дніпровської міської ради від 27.01.2021 за №221/2 надано згоду на поділ земельної ділянки, площею 4,0929 га (кадастровий номер 1210100000:03:305:0037), яка перебуває в оренді відповідача, відповідно до договору оренди землі від 18.10.2007. 

Згідно з даними Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером 1210100000:03:305:0150, розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, 5-К, належить до категорії земель - Землі рекреаційного призначення, цільове призначення - 07.01 Для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, площа - 3.2393 га, дата реєстрації як об`єкта цивільних прав - 23.03.2021. Вид обмеження у використанні земельної ділянки - Смуга відведення, Площа земельної ділянки (її частини), на яку поширюється дія обмеження - 3.2393 гектарів. Строк дії обмеження – безстроково.

Згідно з даними Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером 1210100000:03:305:0151, розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, 5-К, належить до категорії земель - Землі водного фонду, цільове призначення - 07.01 Для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, площа - 0.8536 га, дата реєстрації як об`єкта цивільних прав - 23.03.2021. У вкладці - відомості про оренду в якості орендаря вказано відповідача, дата державної реєстрації речового права - 14.07.2021, дата закінчення дії речового права - 14.07.2036. Вид обмеження у використанні земельної ділянки - Водоохоронна зона, площа земельної ділянки (її частини), на яку поширюється дія обмеження - 0.8536 га, строк дії обмеження – безстроково.

Рішенням Дніпровської міської ради від 21.04.2021 за №349/6 зареєстровано право комунальної власності на земельні ділянки, площею 3.2393 га (кадастровий номер 1210100000:03:305:0150), площею 0.8536 га (кадастровий номер 1210100000:03:305:0151) по вулиці Набережна Перемоги, 5-К у місті Дніпрі за відповідачем-1. У п. 3 вказаного рішення вирішено віднести земельну ділянку (кадастровий номер 1210100000:03:305:0150) за основним цільовим призначенням до категорії «Землі рекреаційного призначення». Віднести земельну ділянку (кадастровий номер 1210100000:03:305:0151) за основним цільовим призначенням до категорії «Землі водного фонду».

Згідно з даними Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером 1210100000:03:305:0157, розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, 5-К, належить до категорії земель - Землі житлової та громадської забудови, цільове призначення - 02.10 Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, площа - 3.4518 га, дата реєстрації як об`єкта цивільних прав - 14.06.2021. у вкладці - відомості про оренду в якості орендаря вказано відповідача, дата державної реєстрації речового права - 25.08.2021, дата закінчення дії речового права - 25.08.2031. Вид обмеження у використанні земельної ділянки - Водоохоронна зона, площа земельної ділянки (її частини), на яку поширюється дія обмеження - 3.4518 гектарів, строк дії обмеження – безстроково.

28.07.2021 прийнято рішення Дніпровської міської ради VIII скликання №369/9 Про передачу земельної ділянки по вулиці Набережна Перемоги, 5К (Соборний район) в оренду відповідачу-2 по фактичному розміщенню будівель човнового причалу та для будівництва комплексу житлового та громадського призначення. У п. 4 рішення вирішено віднести земельну ділянку (кадастровий номер 1210100000:03:305:0157) за основним цільовим призначенням до категорії «Землі житлової та громадської забудови». 

25.08.2021 між відповідачем-1 (орендодавець) та відповідачем-2 (орендарем) був укладений договір оренди землі. Предметом договору визначено, що орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку по фактичному розміщенню будівель човнового причалу та для будівництва багатофункціонального комплексу житлового та громадського призначення, яке розташовано по вулиці Набережній Перемоги, 5К (Соборний район), цільове призначення земельної ділянки (код КВЦПЗ) 02.10 (для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури), з кадастровим номером 1210100000:03:305:0157. Підставою для укладання договору оренди землі є рішення міської ради від 28.07.2021 №369/9. Договір укладено на 10 років.

Рішенням Дніпровської міської ради від 01.10.2021 за №1035 відповідачу-2 надано дозвіл на проєктування та будівництво житлового комплексу з вбудованим паркінгом та нежитловими приміщеннями громадського призначення за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, 5-К в межах землекористування (кадастровий номер 1210100000:03:305:0157).

Наведені вище обставини і зумовили звернення прокуратури до суду з даним позовом.

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Предметом позову прокурор визначив визнання незаконним та скасування рішення відповідача-1 від 28.07.2021 №369/9 "Про передачу земельної ділянки по вул. Набережній Перемоги, 5-К (Соборний район) в оренду відповідачу-2, по фактичному розміщенню будівель човнового причалу та для будівництва багатофункціонального комплексу житлового та громадського призначення"; розірвання договору оренди земельної ділянки від 25.08.2021, укладеного між відповідачами 1, 2 про передачу в оренду земельної ділянки загальною площею 3.4518 га, кадастровий номер 1210100000:03:305:0157; зобов`язання відповідача-2 повернути відповідачу-1 земельну ділянку з кадастровим номером 1210100000:03:305:0157.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про землеустрій» цільове призначення земельної ділянки - допустимі напрями використання земельної ділянки відповідно до встановлених законом вимог щодо використання земель відповідної категорії та визначеного виду цільового призначення.
Фактично ж під цільовим призначенням земельної ділянки варто розуміти установлені законодавством порядок, умови та правовий режим її експлуатації (використання), тобто допустимі з урахуванням особливостей та характеристик кожної окремої ділянки види діяльності на ній.
Особливий статус земельної ділянки у цивільних правовідносинах визначається тим, що вона є природним об`єктом та, крім економічної та соціальної, має й екологічну цінність, перебуваючи у постійному тісному взаємозв`язку з іншими природними об`єктами (атмосферним повітрям, водами, надрами, лісами тощо).
Такі унікальні характеристики визначають цільове призначення кожної окремої земельної ділянки.
Для встановлення цільового призначення земель визначальне значення має те, які саме угіддя за якісними характеристиками складають земельну ділянку, а не дані земельного кадастру чи землевпорядна та містобудівна документація. Якщо землевпорядна, містобудівна або кадастрова документація не відповідають фактичному стану земельних ділянок, вони мають бути виправлені, оскільки за своєю правовою природою така документація фіксує існуюче цільове призначення земельної ділянки, а не є підставою для його встановлення.
Відповідно до ст. 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.
Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проєктами землеустрою щодо їх відведення.
Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу.

Земельна ділянка з кадастровим номером 1210100000:03:305:0037, розташована за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, 5-К, належить до категорії земель - Землі водного фонду, цільове призначення - 07.01 Для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, площа - 4.0929 га, дата реєстрації як об`єкта цивільних прав - 09.11.2007. 
В подальшому, рішенням Дніпровської міської ради від 27.01.2021 за №221/2 надано згоду на поділ земельної ділянки, площею 4,0929 га (кадастровий номер 1210100000:03:305:0037), яка перебуває в оренді відповідача, відповідно до договору оренди землі від 18.10.2007. 
Рішенням Дніпровської міської ради від 21.04.2021 за №349/6 зареєстровано право комунальної власності на земельні ділянки, площею 3.2393 га (кадастровий номер 1210100000:03:305:0150), площею 0.8536 га (кадастровий номер 1210100000:03:305:0151) по вулиці Набережна Перемоги, 5-К у місті Дніпрі за відповідачем-1. У п. 3 вказаного рішення вирішено віднести земельну ділянку (кадастровий номер 1210100000:03:305:0150) за основним цільовим призначенням до категорії «Землі рекреаційного призначення». Віднести земельну ділянку (кадастровий номер 1210100000:03:305:0151) за основним цільовим призначенням до категорії «Землі водного фонду».
28.07.2021 рішенням Дніпровської міської ради №369/9 було сформовано земельну ділянку з кадастровим номером 1210100000:03:305:0157, загальною площею 3,4518 га, в склад цієї земельної ділянки була включена земельна ділянка з кадастровим номером 1210100000:03:305:0150, загальною площею 3,2393 га (за основним цільовим призначенням до категорії «Землі рекреаційного призначення», що підтверджується рішенням Дніпровської міської ради від 21.04.2021 за №349/6). Водночас відповідно до п. 3 рішення Дніпровської міської ради №369/9, земельну ділянку з кадастровим номером 1210100000:03:305:0157 загальною площею 3,4518 га було віднесено за основним цільовим призначенням до категорії земель «Землі житлової та громадської забудови», код виду цільового призначення 02.10 (для будівництва і обслуговування багатоквартирного будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури).
Вказані зміни щодо цільового призначення спірної земельної ділянки були внесені до Державного земельного кадастру, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (є в матеріалах справи), а також договором оренди землі від 25.08.2021, де зазначено цільове призначення земельної ділянки (код КВЦПЗ): 02.10 (для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово розважальної та ринкової інфраструктури).
Відповідно до ст. 38 ЗК України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.
Статтею 50 ЗК України визначено, що до земель рекреаційного призначення належать землі, які використовуються для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів.
До земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об`єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об`єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об`єктів стаціонарної рекреації (ст. 51 ЗК України).
Окрім цього ст. 63 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що рекреаційними зонами є ділянки суші і водного простору, призначені для організованого масового відпочинку населення і туризму.
Рекреаційна зона, разом з іншими природоохоронними територіями, утворює єдину територіальну систему, яка перебуває під особливою охороною держави.

Таким чином землі житлової та громадської забудови та землі рекреаційного призначення мають різні цілі використання, статус цих земель та мають різну цінність як об`єкта речових прав.

Статтею 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» визначено, що державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, про меліоративні мережі та складові частини меліоративних мереж.
Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про державний земельний кадастр» відомості про цільове призначення земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру: а) щодо категорії земель: на підставі відповідної документації із землеустрою, що розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються; на підставі заяви власника (розпорядника, у визначених законом випадках - користувача) земельної ділянки та комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади, генерального плану населеного пункту - щодо земельних ділянок, цільове призначення яких змінюється на підставі такої документації; на підставі технічної документації із землеустрою - щодо інвентаризації земель; б) щодо виду цільового призначення в межах певної категорії земель: на підставі відповідної документації із землеустрою, що розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються; на підставі заяви власника (розпорядника, у визначених законом випадках - користувача) земельної ділянки відповідно до комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади, генерального плану населеного пункту.

З аналізу вищезазначених законодавчих актів вбачається, що саме власник своїм рішенням визначає цільове призначення земельної ділянки під час розгляду та затвердження проектної документації. У подальшому на підставі такої документації відповідні відомості вносяться до Державного земельного кадастру.
Тобто Державний земельний кадастр не є першоджерелом інформації про категорію та цільове призначення земельної ділянки, а якщо існують суперечності, повинні використовуватися дані з проєктної документації (паперовий носій). До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 27.08.2025 у справі №205/1874/23.

З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка знаходиться на узбережжі річки Дніпро, частково прибережна захисна смуга та за своїм функціональним призначенням та якісними характеристиками відноситься до земель рекреаційного призначення. Вказане узгоджується з п. 1 договору від 01.02.2005 та проєктом землеустрою, де визначено, що земельна ділянка передана відповідачу-2 в користування по фактичному розміщенню човнового причалу №5, цільове використання землі (УКЦВЗ) 1.12.7 (фізична культура та спорт).
Разом з цим відповідач-1, без розроблення та затвердження відповідного проєкту про зміну цільового призначення земельної ділянки, його змінив. Прийняття вказаного рішення стало підставою для укладення договору від 25.08.2021 та визначення іншої категорії та цільового призначення земельної ділянки, замість землі рекреаційного призначення визначено код цільового призначення 02.10 (для будівництва і обслуговування багатоквартирного будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури).
Відповідач-2 до відзиву долучив проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розроблений товариством з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА ГЕОКАД", на сторінці 4 якого вказано, що цим проєктом передбачено здійснити формування нової земельної ділянки площею 3,4518 га, шляхом: формування земельної ділянки за рахунок земель комунальної власності, раніше не сформованих в земельну ділянку, площею 0,2125 га (кадастровий план земельної ділянки додається); об`єднання раніше сформованої земельної ділянки, площею 3.2393 га, кадастровий номер 1210100000:03:305:0150, зі зміною цільового призначення, з земельною ділянкою площею 0,2125 га, сформованої за рахунок земель комунальної власності, раніше не сформованих в земельну ділянку.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 20 Земельного кодексу України, віднесення земельних ділянок до певної категорії та виду цільового призначення земельних ділянок здійснюється щодо: земельних ділянок, якими розпоряджаються Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, - за рішенням відповідного органу.
Аналіз Земельного кодексу України свідчить, що зміна цільового призначення земельної ділянки комунальної форми власності є самостійною, спеціальною та виключною процедурою, яка може бути реалізована лише шляхом прийняття окремого рішення органу місцевого самоврядування про зміну цільового призначення земельної ділянки на підставі відповідного проєкту землеустрою.
Така процедура не може бути підмінена іншими управлінськими рішеннями, зокрема рішеннями про передачу земельної ділянки в оренду або затвердженням проєктів землеустрою з іншим функціональним використанням.
Водночас Дніпровською міською радою, усупереч вимог частини другої статті 20 Земельного кодексу України, не прийнято окремого рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки рекреаційного призначення, яка раніше була сформована з кадастровим номером 1210100000:03:305:0150 площею 3,2393 га.
Проєкт землеустрою щодо відведення нової земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:03:305:0157 площею 3,4518 га, який затверджено 28.07.2021 рішенням міської ради, не містить обґрунтування для зміни цільового призначення з земель водного фонду та рекреаційного призначення на землі громадської та житлової забудови.
Так, у розділах пояснювальна записка, обґрунтування процедури формування земельних ділянок, характеристики земельної ділянки відсутні відомості щодо можливості, необхідності зміни особливо цінних ґрунтів водного фонду та рекреаційного призначення на землі житлової та громадської забудови, дані щодо впливу такої зміни на використання суміжних ділянок.
Проте, у порушення вимог ст.ст. 59,60 20 Земельного кодексу України, ст. 86 Водного кодексу України органом місцевого самоврядування фактично здійснено зміну категорії земель шляхом ухвалення рішення від 28.07.2021 № 369/9, яке формально стосувалося передачі земельної ділянки в оренду, але за своїм правовим змістом призвело до зміни цільового призначення земельної ділянки з рекреаційного на землі житлової та громадської забудови.
Фактичне об`єднання земельної ділянки водного та рекреаційного призначення з додатково сформованою ділянкою комунальної власності площею 0,2125 га та подальше визначення для новоствореної земельної ділянки основного цільового призначення як «землі житлової та громадської забудови» призвело до позапроцедурного переведення земель з однієї категорії в іншу.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постанові від 11.09.2018 у справі № 712/10864/16, зміна виду використання земельної ділянки, яка за своїми наслідками призводить до зміни цільового призначення, має здійснюватися у порядку, встановленому для такої зміни, а не шляхом прийняття інших, формально суміжних рішень. Ігнорування цієї вимоги свідчить про незаконність прийнятого рішення незалежно від його формальної назви.
Отже, рішення Дніпровської міської ради від 28.07.2021 № 369/9 про затвердження проєкту землеустрою та визначення нового цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:03:305:0157 є таким, що фактично підмінило собою рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки, прийнято з порушенням вимог статей 20, 122 Земельного кодексу України, та призвело до неправомірної зміни категорії земель комунальної власності.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №469/1044/17 зазначено про те, рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване. Тому оскарження такого рішення спрямоване не на втрату ним юридичної сили, а на захист інтересу у юридичній визначеності на майбутнє. Такий інтерес порушується, допоки існує незаконне рішення (триваюче порушення). Тому його можна оскаржити впродовж усього часу тривання порушення зазначеного інтересу (п. 83 постанови).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.07.2022 у справі №910/5201/19, де зазначено, що позовні вимоги про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, прийнятого всупереч вимог закону та інтересів територіальної громади, із урахуванням фактичних обставин може вважатися належним способом захисту порушеного цивільного права, який передбачено статтею 16 ЦК України (п. 92).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №916/1979/13 вказано, що судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб; неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55, ст. 124 Конституції України; у такому разі вимога про визнання рішення незаконним може розглядатись як спосіб захисту порушеного цивільного права згідно із ст. 16 ЦК України, якщо фактично підставою пред`явлення позовної вимоги є оспорювання прав особи, що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень; рішення органу місцевого самоврядування у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства.
При цьому господарський суд, звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що вимога про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, яке виконано на час звернення з позовом до суду шляхом укладення відповідного договору, є неефективним способом захисту прав особи, оскільки зазначене рішення вичерпало свою дію виконанням.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.07.2025 у справі №910/2389/23 звертала увагу на свою усталену практику, згідно з якою вимога про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, яке виконано на час звернення з позовом до суду шляхом укладення відповідного договору, є неефективним способом захисту прав особи. Зазначене рішення вичерпало свою дію виконанням, а можливість його скасування не дозволить позивачу ефективно відновити володіння відповідною земельною ділянкою. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №911/3681/17, від 11.02.2020 у справі №922/614/19, від 28.09.2022 у справі №483/448/20, від 05.07.2023 у справі №912/2797/21, від 22.01.2025 у справі №446/478/19).
Рішенням Дніпровської міської ради від 28.07.2021 № 369/9 не тільки укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:03:305:0157, а й змінено цільове призначення такої та віднесено до категорії земель «Землі житлової та громадської забудови».
У цій справі порушення інтересів держави міською радою полягає у незаконній зміні категорії земель за цільовим призначенням.
Рішенням Дніпровської міської ради від 28.07.2021 змінено цільове призначення земельної ділянки, а тому таке рішення не вичерпало своєї дії шляхом виконання укладенням відповідного договору тощо. Зазначене рішення наразі є чинним та породжує відповідні правові наслідки цільове щодо цільового призначення земельної ділянки.

Оцінивши наявні у справі докази в сукупності суд доходить висновку про наявність порушень позивачем під час зміни категорії та цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:03:305:0157, що є окремою підставою для визнання незаконним рішення позивача від 28.07.2021 № 369/9 «Про передачу земельної ділянки по вул. Набережній Перемоги, 5 К (Соборний район) в оренду ГО «Добровільне товариство судноводіїв-любителів «Вимпел», код ЄДРПОУ 19305771, по фактичному розміщенню будівель човнового причалу та для будівництва багатофункціонального комплексу житлового та громадського призначення».
Подібну правову позицію викладено у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 24.02.2026 у справі №908/1817/23.

Підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки визначені ЦК України, ЗК України та Законом України "Про оренду землі".
Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом (ч. 2 ст. 651 ЦК України).
Згідно з положеннями ст. 30 та 31 Закону України "Про оренду землі" зміна або розірвання договору оренди землі допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Підставою для розірвання договору оренди прокурор визначив його укладення без дотримання конкурентних засад, тобто, на думку прокурора, такий договір спрямований на незаконне заволодіння земельною ділянкою комунальної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.
Згідно зі ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.
Згідно з ч. 1 ст. 122 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Згідно з ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
За змістом ч. 2 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 134 ЗК України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них, зокрема, у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.
З системного аналізу вищенаведених норм убачається, що особа, яка придбала нерухоме майно, відповідно до ч. 2 ст. 134 ЗК України має право на придбання на позаконкурентних засадах (без проведення земельних торгів) прав саме на земельну ділянку (її частину), право на яку мав попередній власник нерухомості і яке перейшло до цього нового власника нерухомості в силу ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України з метою, пов`язаною із розташуванням відповідної нерухомості.
Відповідна правова позиція щодо системного тлумачення ч. 2 ст. 134 ЗК України в комплексі з положеннями ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України, викладена в постановах Верховного Суду, зокрема, від 14.02.2018 у справі №592/6097/15-ц; від 09.02.2018 у справі №910/4528/15-г; від 22.03.2018 у справі №910/13129/7; від 14.03.2019 у справі №915/182/17; від 06.11.2019 у справі №910/23595/17.

Крім цього ч. 2 ст. 134 ЗК України прямо пов`язує надання земельної ділянки на позаконкурентних засадах саме з розташуванням на цій ділянці певної будівлі чи споруди.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 14.03.2019 у справі №915/182/17.

На спірній земельній ділянці, кадастровий номер 1210100000:03:305:0157 розташовано будівлі човнового причалу, які належать відповідачу-2 на праві приватної власності. 
Отже, маючи у власності будівлі човнового причалу, відповідно до ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України відповідач-2 набув право на отримання у користування земельної ділянки, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
На позаконкурентних засадах відповідач-2 мав право отримати таку ділянку в користування саме з метою, пов`язаною із розташуванням відповідних належних йому на праві власності об`єктів нерухомого майна.

Разом з тим відповідно до ст. 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).
Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.
Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дніпровської міської ради від 27.01.2021 №234/2 Про надання ГРОМАДСЬКІЙ ОРГАНІЗАЦІЇ “ДОБРОВІЛЬНЕ ТОВАРИСТВО СУДНОВОДІЇВЛЮБИТЕЛІВ "ВИМПЕЛ, код ЄДРПОУ 19305771, дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Набережній Перемоги, 5 К (Соборний район) по фактичному розміщенню будівель човнового причалу та для будівництва багатофункціонального комплексу житлового та громадського призначення надано ГРОМАДСЬКІЙ ОРГАНІЗАЦІЇ “ДОБРОВІЛЬНЕ ТОВАРИСТВО СУДНОВОДІЇВ-ЛЮБИТЕЛІВ "ВИМПЕЛ", код ЄДРПОУ 19305771, дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Набережній Перемоги, 5 К по фактичному розміщенню будівель човнового причалу та для будівництва багатофункціонального комплексу житлового та громадського призначення (графічний матеріал додається) (п. 5).
Отже формування земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:03:305:0157, в тому числі визначення її площі, а також її реєстрація в Державному земельному кадастрі здійснювалось на підставі заяви відповідача-2 у порядку відведення земельної ділянки саме за проектом землеустрою, розробленим та затвердженим на підставі рішень Дніпровської міської ради, за якими її відведення передбачено не для мети, що пов`язана з розміщенням на ній об`єктів нерухомого майна, які належать відповідачу-2, а в тому числі для будівництва багатофункціонального комплексу житлового та громадського призначення.
Прокурор у позові слушно зауважує, що у даному випадку відповідач міг законно отримати земельну ділянку лише за її чинним цільовим призначенням - землі рекреаційного призначення, для обслуговування та експлуатації наявних об`єктів нерухомого майна, розташованих на ділянці.
Правобережною окружною прокуратурою міста Дніпра встановлено, що за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 5 К розташовані будівлі та споруди: А1 будівля охорони: загальною площа 81,3 кв. м; Б1 житлова будівля загальна площа 64,7 кв. м; В1 житлова будівля, загальною площею 64,5 кв. м; Г1 житлова будівля, загальною площею 65,0 кв. м; Д1 житлова будівля, загальною площею 64,3 кв. м; Е1 житлова будівля, загальною площа 64,8 кв. м; Ж1 житлова будівля, загальною площею 65,3 кв. м; З1 житлова будівля, загальною площею 64,4 кв. м; И1 житлова будівля, загальною площею 64,2 кв. м; К1 житлова будівля, загальною площею 64,5 кв. м; Л1 житлова будівля, загальною площею 65,4 кв. м; Н1 житлова будівля, загальною площею 65,1 кв. м; О1 Елінг; Р1 Елінг; С1 Елінг; Т1 Елінг; У1 Елінг; Ф1 Елінг; Х1 Елінг; Ц1 Елінг; Ч1 Елінг; Ш1 Елінг; Ю1 Елінг; №1 сходи; №2 сходи; №3 сходи; №4 сходи; №5 сходи; №6 пандус; №7 причал; №8 підпірна стінка; №9 огорожа; №10 огорожа; І замощення, загальною площею 793,5 кв.м. (0.07932 га).
При цьому фактично на даний час на земельній ділянці з кадастровим номером 1210100000:03:305:0157 розташовані 5 (п`ять) дерев`яних будівель площею по 0,0078 га кожна, загальною площею 0,039 га (390 кв. м.), 1 (одна) зруйнована будівля площею 0,0078 га (78 кв. м.); 1 (одна) кам`яна будівля площею 0,0102 га (102 кв. м.), загальною площею 0.0057 га (570 кв. м.)
Вказане підтверджується проведеним оглядом зазначених земельних ділянок, здійсненого 19.09.2025 під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні із залученням, у тому числі, інженерів-геодезистів. Оглядом встановлено, що доступ до вказаних земельних ділянок обмежений, територія огороджена єдиним бетонним парканом та парканом із металевих прутів, вхід здійснюється через металеві ворота, обладнані кодовим замком. На земельній ділянці з кадастровим номером 1210100000:03:305:0157 зафіксовано ознаки знесення будівель та споруд, а саме: залишки фундаментів, бетонні конструкції, ями та інші сліди демонтажу. Земельні ділянки перебувають у занедбаному стані, вкриті самосівною рослинністю, чагарниками та бур`янами. На окремих ділянках виявлено залишки будівельних матеріалів, бруківки та металевих конструкцій.
На підставі аналізу правовстановлюючих документів, технічної документації БТІ та відомостей із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що зазначена в офіційних документах інформація не відповідає фактичним даним. Обстеження земельної ділянки підтверджує наявність істотних розбіжностей між задекларованими об`єктами нерухомості та реально існуючими на місцевості будівлями і спорудами.
Зокрема, фактична кількість будівель та споруд є меншою, ніж вказано в документах, частина об`єктів, що нібито знаходяться на ділянці, фактично відсутні, а окремі споруди мають площі, що відрізняються за задекларовані в БТІ та Державному реєстрі. Крім того характеристики і параметри наявних будівель не відповідають інформації, відображеній у технічних матеріалах та реєстраційних записах.
При цьому відповідач-2 отримав в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 1210100000:03:305:0157, по фактичному розміщенню на такій земельній ділянці вищезгаданих будівель та споруд, площею 3,4518 га.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить із того, що Законом України від 20.09.2019 №132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", були внесені зміни до ГПК України та змінено назву ст. 79 цього кодексу з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".
Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Повертаючись до стандартів доказування, передбачених процесуальним законом, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.06.2023 у справі №916/3027/21 зазначила, що покладений на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність передбачає, що висновки суду можуть будуватися на умовиводах про те, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

З урахуванням цього, суд зазначає, що вищенаведеними вірогідними доказами підтверджується явна невідповідність площі отриманої відповідачем-2 в оренду спірної земельної ділянки, меті, яка може бути пов`язана з розташуванням на ній належних відповідачу-2 на праві власності будівель.

При цьому суд враховує, що формування цієї ділянки із визначенням її площі здійснено саме з метою нового будівництва житлового комплексу, на підставі проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для такого будівництва, який було розроблено та затверджено на підставі рішень відповідача-1.

Суд звертає увагу, що рішенням Дніпровської міської ради від 01.10.2021 за №1035 відповідачу надано дозвіл на проєктування та будівництво житлового комплексу з вбудованим паркінгом та нежитловими приміщеннями громадського призначення за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, 5-К в межах землекористування (кадастровий номер 1210100000:03:305:0157), а не для обслуговування наявних на земельній ділянці будівель, які належать йому на праві власності, в той час як положення ч. 2 ст. 134 ЗК України не визначають виключення щодо проведення торгів, під будівництво житлових комплексів, тощо.

В силу наведених положень ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 134 та ч. 1, 2 ст. 135 ЗК України, земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) під будівництво нових будівель та споруд підлягали виключно продажу на земельних торгах.
Таким чином в силу ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 134 ЗК України відповідач-2 у спірних правовідносинах мав право отримати спірну земельну ділянку для здійснення нового будівництва лише за результатами проведених земельних торгів.
Всупереч зазначеним нормам земельного законодавства, відповідач-1 шляхом прийняття оспорюваних рішень та укладення з відповідачем-2 спірного договору оренди земельної ділянки здійснив передання відповідачу-2 в оренду на позаконкурентних засадах (без проведення земельних торгів) спірної земельної ділянки комунальної власності, площа якою перевищує площу розташованих на цій ділянці належних товариству на праві власності будівель, з метою, що не пов`язана з розташуванням цих будівель.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 ЗК України земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів.
Підготовка до проведення та порядок проведення земельних торгів, встановлення результатів торгів, оприлюднення результатів земельних торгів регламентовано ст. 137, 138, 139 ЗК України.
Таким чином земельним законодавством передбачено порядок передачі земельних ділянок в оренду за результатами проведення земельних торгів, який Дніпровською міською радою дотримано не було.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.01.2025 у cправі №922/940/21.

Водночас ст. 21 ЗК України визначено наслідки порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель, а саме порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для:
а) визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам;
б) визнання недійсними угод щодо земельних ділянок;
в) відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною;
г) притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель.

Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
За ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 134 ЗК України встановлено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як зазначено вище, спірна земельна ділянка комунальної власності за оспорюваним правочином передана в оренду другому відповідачу-2 з порушенням норм земельного законодавства, а саме, за рішенням органу місцевого самоврядування для нового будівництва, поза процедурою земельних торгів, за відсутності для цього підстав, визначених ч. 2 ст. 134 ЗК України.

Правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним (ч. 1, 2 ст. 228 ЦК України).
Оскільки спірний договір оренди за відсутності для цього підстави, визначеної в абз. 2 ч. 2 ст. 134 ЗК України, укладений без дотримання конкурентних засад, тобто спрямований на незаконне заволодіння земельною ділянкою комунальної власності, такий договір згідно з ч. 1, 2 ст. 228 ЦК України є нікчемним. Близькі за змістом висновки щодо нікчемності договору через порушення конкурентного порядку містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі №688/2908/16-ц, від 20.07.2022 у справі №923/196/20.

Отже суд доходить висновку, що укладений між відповідачами 1, 2 договір оренди земельної ділянки від 25.08.2021 є нікчемним, а тому підстави для його розірвання відсутні.
За усталеними висновками Верховного Суду у разі, коли сторона правочину вважає його нікчемним, вона за загальним правилом може звернутися до суду не з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним (його розірвання), а за застосуванням наслідків виконання недійсного правочину, обґрунтовуючи вимоги його нікчемністю.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.02.2026 у справі №904/4854/24.

В силу приписів ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.
Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою.
Таким чином чинне законодавство передбачає право не тільки сторін оспорюваного правочину, а й будь-якої заінтересованої особи, а в передбачених випадках прокурора, звернутись з позовом до господарського суду про застосування наслідків недійсності такого правочину у вигляді двосторонньої реституції.
У випадку подання позову про застосування реституції заінтересованою особою, яка не є стороною правочину (або прокурором в її інтересах), зазначений спосіб захисту передбачає зобов`язання відповідачів - сторін правочину здійснити відповідні дії з повернення одна одній отриманого за таким правочином, з метою захисту інтересів заінтересованої особи.
Велика Палата Верховного Суду у п. 56 постанови від 22.09.2022 у справі №125/2157/19 зазначила, що вимоги особи, яка в судовому порядку домагається застосування реституції, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який вони мали до вчинення правочину. Застосування реституції як наслідку недійсності правочину насамперед відновлює права учасників цього правочину, а інтерес іншої особи полягає в тому, щоб відновити свої права через повернення майна відчужувачу.
В даному випадку прокурором подано самостійний позов в інтересах держави до сторін спірного правочину, в обґрунтування якого він послався на порушення внаслідок вчиненням такого правочину інтересів держави, що полягає у порушенні «суспільного», «публічного» інтересу у дотриманні вимог законодавства у сфері земельних правовідносин, якими врегульовано порядок набуття права користування земельними ділянками комунальної власності на засадах рівності усіх суб`єктів землекористування та закладеного принципу економічно ефективного використання землі, що передбачає отримання місцевим бюджетом орендної плати за користування спірною земельною ділянкою у визначеному на конкурентних засадах розмірі, який має бути більшим встановленого оспорюваним договором розміру орендної плати. Тому припинення користування відповідачем-2 спірною земельною ділянкою комунальної власності набуте у незаконний спосіб, а так само користування цією ділянкою у порядку і на підставах визначених законодавством, становлять «суспільний», публічний» інтерес, а незаконність припинення такого права такому суспільному інтересу не відповідає.
З огляду на наведене позовні вимоги прокурора про повернення спірної земельної ділянки відповідачем-2 відповідачу-1 як представницькому органу власника -територіальної громади міста Дніпра в порядку реституції відповідає вимогам чинного законодавства, такий спосіб захисту прямо передбачений законодавством як правовий наслідок недійсності правочину і така реституція, яка має бути проведена між відповідачами 1, 2, спрямована на задоволення інтересів держави, в інтересах якої прокурором подано позов.
Отже позовні вимоги прокурора про зобов`язання відповідача-2 повернути відповідачу-1 земельну ділянку з кадастровим раді номером 1210100000:03:305:0157 підлягають задоволенню через їх обґрунтованість.
Аналогічна позиція щодо способу захисту викладена Верховним Судом у постановах від 28.01.2025 у справі №922/940/21, від 23.01.2025 у справі №922/1121/21, від 06.08.2025 у справі №910/1085/24.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Прокурор довів обставини неправомірності зміни цільового призначення спірної земельної ділянки та неправомірність використання такої земельної ділянки відповідачем-2.
Водночас, належних доказів на підтвердження своїх доводів, викладених у заявах по суті, відповідачі 1, 2 суду не надали.
Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й відрізних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Суд також зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Беручи до уваги наведене, всі інші аргументи учасників справи суд з урахуванням п. 5 ч. 4 ст. 238 ГПК України відхиляє як такі, що не стосуються предмета спору, є явно необґрунтованими та неприйнятними з огляду на законодавство та усталену судову практику.
У справі, що розглядається, суд, дійшов висновку, що позовні вимоги із зазначених прокурором підстав підлягають задоволенню частково.
Щодо представництва інтересів держави прокуратурою.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України визначено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, визначеним законом.
Згідно зі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття «інтереси держави».
У даному випадку порушення інтересів держави відбулося внаслідок набуття відповідачем-2 права оренди на земельну ділянку за відсутності на це законних підстав.
При цьому, на відповідача-1 як на власника і розпорядника земель територіальної громади міста Дніпра, яка реалізує ці повноваження від її імені та в інтересах вказаного суб`єкта місцевого самоврядування, також поширюються вимоги Конституції і законів України стосовно використання власності не на шкоду людині та суспільству.

Дніпровською міською радою не вжито самостійних заходів щодо захисту інтересів держави щодо скасування рішення Дніпровської міської ради від 28.07.2021 №369/9 «Про передачу земельної ділянки по вул. Набережній Перемоги, 5 К (Соборний район) в оренду ГО «Добровільне товариство судноводіїв-любителів «Вимпел», по фактичному розміщенню будівель човнового причалу та для будівництва багатофункціонального комплексу житлового та громадського призначення» було затверджено відповідний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та віднесено земельну ділянку, площею 3,4518 га (кадастровий номер 1210100000:03:305:0157), за основним цільовим призначенням до категорії «Землі житлової та громадської забудови» або звернення до суду з відповідним позовом. Дніпровська міська рада, як орган місцевого самоврядування територіальної громади, виступає суб`єктом права власності на земельні ділянки та зобов`язана здійснювати захист прав територіальної громади.
Про невжиття відповідних заходів свідчить листування прокуратури із зазначеним органом місцевого самоврядування, зміст якого підтверджує факт неналежного здійснення уповноваженим органом наданих повноважень Правобережною окружною прокуратурою міста Дніпра на адресу Дніпровської міської ради неодноразового скеровувалися запити про виявлені порушення (запити від 06.06.2025 №53-3513вих-25, від 22.07.2025 №53-4548вих-25, від 20.08.2025 №53-5203вих-25, від 07.10.2025 №53-6286вих-25, від 10.10.2025 №53-6370ВИХ-25, від 14.11.2025 №53-7187ВИХ-25). 
Незважаючи на скерування окружною прокуратурою запитів на адресу територіальної громади, дієвих дій щодо усунення виявлених порушень органом місцевого самоврядування не вчинено.
Зазначене свідчить про нездійснення уповноваженим органом захисту порушених інтересів держави в передбаченому законом порядку. Тобто міською радою не вжито належних та ефективних заходів, спрямованих на захист інтересів держави у встановленому законом порядку, у тому числі шляхом звернення до суду.
Інтереси держави повинні захищати насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, у тому числі шляхом подання відповідних позовних заяв, а не прокурор. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. Однак для того, щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Наведену правову позицію викладено у постанові Великої палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, постановах Верховного Суду від 10.08.2021 у справі №923/833/20, від 20.07.2021 у справі №908/2153/20.

Дніпровська міська рада є відповідачем за вимогою про визнання незаконним та скасування її рішення, а отже не може звернутися до суду за захистом порушених інтересів держави. 
На підставі зазначеного рішення між відповідачами 1, 2 укладено спірний договір оренди земельної ділянки, а отже міська рада є стороною вказаного договору, а саме орендодавцем.
У даному випадку, порушення інтересів держави полягає у незаконній зміні категорії земель за цільовим призначенням саме міською радою. Отже міська рада є одним із співвідповідачів, а орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах відсутній.
З огляду на викладені обставини цей позов подається в інтересах держави прокурором як самостійним позивачем.

Судові витрати

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідачів 1, 2 пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 2.662,40 грн на кожного, з урахуванням того, що дві немайнові вимоги із трьох заявлених прокурором судом задоволено.

Керуючись ст. 73-79, 86, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд 

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення Дніпровської міської ради від 28.07.2021 №369/9 «Про передачу земельної ділянки по вул. Набережній Перемоги, 5 К (Соборний район) в оренду ГО «Добровільне товариство судноводіїв-любителів «Вимпел», код ЄДРПОУ 19305771, по фактичному розміщенню будівель човнового причалу та для будівництва багатофункціонального комплексу житлового та громадського призначення».

Зобов`язати ГРОМАДСЬКУ ОРГАНІЗАЦІЮ "ДОБРОВІЛЬНЕ ТОВАРИСТВО СУДНОВОДІЇВ-ЛЮБИТЕЛІВ "ВИМПЕЛ" (Україна, 49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ НАБЕРЕЖНА ПЕРЕМОГИ, 5К, ПРИЧАЛ №5; ідентифікаційний код 19305771) повернути ДНІПРОВСЬКІЙ МІСЬКІЙ РАДІ (Україна, 49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ПРОСПЕКТ ДМИТРА ЯВОРНИЦЬКОГО, будинок 75; ідентифікаційний код 26510514) земельну ділянку з кадастровим номером 1210100000:03:305:0157.

В задоволенні решти позовних вимог (про розірвання договору оренди земельної ділянки від 25.08.2021) відмовити.

Стягнути з ГРОМАДСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ "ДОБРОВІЛЬНЕ ТОВАРИСТВО СУДНОВОДІЇВ-ЛЮБИТЕЛІВ "ВИМПЕЛ" (Україна, 49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ НАБЕРЕЖНА ПЕРЕМОГИ, 5К, ПРИЧАЛ №5; ідентифікаційний код 19305771) на користь ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ ПРОКУРАТУРИ (49044, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ПРОСПЕКТ ДМИТРА ЯВОРНИЦЬКОГО, будинок 38; ідентифікаційний код 02909938) 2.662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві грн 40 к.) судового збору.

Стягнути з ДНІПРОВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (Україна, 49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ПРОСПЕКТ ДМИТРА ЯВОРНИЦЬКОГО, будинок 75; ідентифікаційний код 26510514) на користь ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ ПРОКУРАТУРИ (49044, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ПРОСПЕКТ ДМИТРА ЯВОРНИЦЬКОГО, будинок 38; ідентифікаційний код 02909938) 2.662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві грн 40 к.) судового збору.

Видати наказ(и) після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 17.06.2026

Суддя С.А. Дупляк