справа № 208/148/26
провадження № 2-о/208/58/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2026 р.    м. Кам`янське

Заводський районний суд м.Кам`янського, Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді: Кузнєцової А.С., 
за участю секретаря судового засідання: Вікторовської О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янське в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, про встановлення факту що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :
На розгляд суду пред`явлено вказану заяву, в якій заявлено вимогу встановлення факту належності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 11.02.2002 року виданого Державним комунальним підприємством «Управління міського господарства» на квартиру АДРЕСА_1 .
Заявлені вимоги обґрунтовано наступним. Свідоцтвом № 8615 про право власності на житло від 11 лютого 2002 року, виданим Державним комунальним підприємством «Управління міського господарства», посвідчується право власності ОСОБА_3 , її дочок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 55,4 кв. м, вартістю приватизації 9,97 грн. 
Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області Бондар Юлії Юрїївни від 22 вересня 2025 року № 80963122 заявниці ОСОБА_3 відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .
Підставою для відмови визначено виявлені розбіжності у персональних даних, зазначених у правовстановлюючих документах. Зокрема, у паспорті заявниці прізвище зазначено як « ОСОБА_6 », тоді як у свідоцтві № НОМЕР_1 про право власності на житло від 11 лютого 2002 року, виданому Державним комунальним підприємством «Управління міського господарства», прізвище зазначено як « ОСОБА_7 ».
У подальшому рішенням державного реєстратора від 10 грудня 2025 року № 82317294 відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на вказану квартиру заявниці ОСОБА_2 , оскільки в актовому записі про народження № 829 від 01.10.1983 року, складеному Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, відомості про прізвище заявниці зазначено як « ОСОБА_8 », в актовому записі про шлюб № 478 від 16.10.2008 року прізвище зазначено як « ОСОБА_9 ».
Також відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності заявниці ОСОБА_1 , оскільки в актовому записі про народження № 30 від 12.01.1990 року, складеному Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, відомості про прізвище зазначено як « ОСОБА_8 », в актовому записі про шлюб № 349 від 03.09.2010 року, складеному тим самим органом, прізвище зазначено як « ОСОБА_8 ».
У зв`язку з наведеним державним реєстратором зроблено висновок про неможливість однозначного встановлення належності правовстановлюючих документів заявникам.
Свідоцтвом № 8615 про право власності на житло від 11 лютого 2002 року, виданим Державним комунальним підприємством «Управління міського господарства», посвідчується право власності ОСОБА_10 , її дочок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 55,4 кв. м, вартістю приватизації 9,97 грн. У правовстановлюючому документі прізвища всіх співвласників зазначено як « ОСОБА_9 ».
Згідно зі свідоцтвами про народження серій НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , заявниця 1- ОСОБА_1 та заявниця 2 - ОСОБА_2 є доньками ОСОБА_3 . У зазначених свідоцтвах прізвище всіх осіб вказано як « ОСОБА_9 ». Свідоцтва складені російською мовою.
Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 заявниця 2 ОСОБА_2 — після укладення шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_11 ». Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 заявниця 1 ОСОБА_1 — змінила своє прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_12 ».
Згідно з довідкою, виданою КП «Бюро технічної інвентаризації» м. Покровськ Донецької області, станом до 01 січня 2013 року у квартирі  АДРЕСА_1 зареєстровано: ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , ОСОБА_14  — на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого державним комунальним підприємством «Управління міського господарства» м. Красноармійськ від 11.02.2002 року.
У КП «БТІ» право власності зареєстровано 13.02.2002 року у книзі 34 за реєстровим № 67.
З огляду на вищенаведене, заявники звернулись до суду за захистом оспорюваних прав в спосіб встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності правовстановлюючого документа. 
Заявники у судове засідання не з`явились, в позовній заві просили розгляд справи проводити за їх відсуттності. 
Представник заінтересованої особи, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань суду не надавав.. 
Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. 
З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. 
Заявник 1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.9-12)
Відповідно до свідоцтва про народження, ОСОБА_15 , батьками заявниці є ОСОБА_16 та ОСОБА_10 (а.с.13). Свідоцтво складені російською мовою.
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 ОСОБА_17 змінила своє прізвище на « ОСОБА_12 », при цьому її дошлюбне прізвище зазначено як ОСОБА_8 (а.с.14).
Заявник 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.15-17).
Відповідно до свідоцтва про народження, ОСОБА_18 , батьками заявниці є ОСОБА_16 та ОСОБА_10 (а.с.18). Свідоцтво складені російською мовою.
Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 , ОСОБА_4 після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_11 », дошлюбне прізвище вказано « ОСОБА_9 »(а.с.19)
Заявник 3: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.20-22).
Згідно свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 11 лютого 2002 року, виданого Державним комунальним підприємством «Управління міського господарства», заявники є власниками квартири АДРЕСА_1 загальною площею 55,4 кв. м, вартістю приватизації 9,97 грн. У правовстановлюючому документі прізвища всіх співвласників зазначено як « ОСОБА_9 » (а.с.26).
Приватизаційне платіжне доручення № 2537 від 02 січня 2002 року про використання житлового чеку містить посилання на паспорт заявниці 3 — ОСОБА_3 , у якому зазначено серію ВС та номер НОМЕР_8 , дату видачі 24.10.2000 року (а.с.27). Відповідно до паспорта серії НОМЕР_9 , прізвище заявниці зазначено « ОСОБА_8 » (а.с.20)
Згідно з довідкою, виданою КП «Бюро технічної інвентаризації» м. Покровськ Донецької області, станом до 01 січня 2013 року у квартирі  АДРЕСА_1 зареєстровано: ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , ОСОБА_14  — на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого державним комунальним підприємством «Управління міського господарства» м. Красноармійськ від 11.02.2002 року (а.с.31). У КП «БТІ» право власності зареєстровано 13.02.2002 року у книзі 34 за реєстровим № 67.
З огляду на вказане, а саме – розбіжність у написанні прізвищ заявників у правовстановлюючому документі та у свідоцтвах про народження\шлюб, виникла необхідність встановлення юридичного факту, що має юридичне значення. 
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Зокрема суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документа (п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).
Статті 12, 81 ЦПК України передбачають обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Судом надано оцінку поданих заявниками доказів і прийнято висновок про слушність аргументів, наведених в заяві та про задоволення заявлених вимог.
Частина 1 статті 293 ЦПК України передбачає, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.
Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.
Згідно з п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку розглядаються справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.
У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що відповідно до ст. 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто він них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Згідно з п.12 вказаної Постанови Пленуму при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у Свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
З досліджених доказів дійсно вбачається розбіжність в написанні прізвища заявників у свідоцтві про право власності та у свідоцтвах про народження, свідоцтвах про шлюб. 
Можливість усунення допущених помилок в адміністративному (не судовому) порядку на час розгляду справи відсутня. 
Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, пов`язані з реалізацією права позивача на пенсійне забезпечення. 
Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 13 Конвенції кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.
Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п. 27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року № 2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").
Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (рішення у справі «Салман проти Туреччини»).
При вирішенні даного цивільно-правового спору суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004.
Отже, суд, в сукупності письмових документальних матеріалів, наданих заявником на підтвердження заявлених вимог про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності, - вважає, що заява є законною та обґрунтованою, та підлягає задоволенню.
Судові витрати відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України не відшкодовуються.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України суд, - 

В И Р І Ш И В:
Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, про встановлення факту що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 11.02.2002 року виданого Державним комунальним підприємством «Управління міського господарства» на квартиру АДРЕСА_1 .
Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення за розглядом справи в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку за правилами, встановленими ст.ст.354, 355 ЦПК України, безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Дата складання повного тексту рішення – 18.06.2026 року. 
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
- заявник 1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;
- заявник 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ;
- заявник 3, представник заявників 1,2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;
- заінтересована особа: Виконавчий комітет Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, м.Горішні Плавні, вул. Миру, 24, код ЄДРПОУ 04057646.

Суддя  А.С. Кузнєцова