ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
61022, м. Харків, пр. Науки, 5
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
05.05.2026р. Справа №905/1242/25  

Господарський суд Донецької області у складі судді Зельман Ю.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи 
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Управляюча компанія “Ладіс” (84331, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Марії Заньковецької (вул. Наді Курченко), буд. 17; код ЄДРПОУ 40872929)
до відповідача: Приватного науково-виробничого підприємства “ГАЛІС” (84301, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Миколи Леонтовича (Марата), буд. 12, код ЄДРПОУ 19382607)
про стягнення заборгованості за послугу з управління багатоквартирним будинком в сумі 44 686,13 грн., - 

без повідомлення (виклику) учасників справи 

Обставини справи 
Товариство з обмеженою відповідальністю “Управляюча компанія “Ладіс” звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Приватного науково-виробничого підприємства “ГАЛІС” про стягнення заборгованості за послугу з управління багатоквартирним будинком в сумі 44 686,13 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 15.08.2018, внаслідок чого виникла заборгованість за послугу з управління багатоквартирним будинком в розмірі 44 686,13 грн. за період з 12.03.2021 по 01.11.2025.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 08.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 905/1242/25, яку визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.
Частиною 3 та 4 статті 120 ГПК України передбачено, що повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень; ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії. 
Згідно з частиною одинадцятою статті 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
З метою повідомлення сторін про розгляд справи, ухвалу Господарського суду Донецької області про відкриття провадження у справі було направлено на адресу відповідача, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (Донецька область, м.Краматорськ, вул. Марата 12), рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Разом із тим, вказана копія ухвали були повернута відділенням поштового зв`язку на адресу суду (проставлена 22.01.2026).
Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 29.03.2021 у справі № 910/1487/20 та врахована судом, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, яким в даному випадку є суд (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).
У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17, від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, від 17.11.2021 у справі № 908/1724/19 та від 01.03.2023 у справі №910/18543/21).
Отже, враховуючи, що ухвала від 08.12.2025 направлена відповідачу за адресою для листування/фактичного проживання і повернута поштою, з огляду на те, що отримання поштової кореспонденції, зокрема, за адресою для листування/фактичного проживання залежало виключно від волевиявлення та дій відповідача, за висновком суду, відповідач є таким, що повідомлений про розгляд справи належним чином.
Також, за номерами телефонів, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, секретарем судового засідання були зроблені телефонограми, проте зв`язок з відповідачем був відсутній.
Крім того, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України Про доступ до судових рішень).
Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою суду про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
Разом із тим, станом на дату винесення цього рішення у встановлений строк відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, про причини та/або намір вчинити відповідні дії суд не повідомлено.
Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Оскільки відповідач своїм правом на подання відзиву по справі не скористався, в інший спосіб своєї позиції не довів, суд на підставі ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вирішує справу за наявними матеріалами. 
Згідно з положеннями статті 248 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України), суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні”, затвердженого Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу. 
В той же час, судом враховано, що ст.12-2 Закону України “Про правовий режим воєнного стану” передбачено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
Тобто, навіть в умовах воєнного стану конституційне право особи на судовий захист не може бути обмеженим.
Відповідно до ст. 26 Закону України “Про правовий режим воєнного стану” правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.
З наведених приписів закону вбачається, що запровадження військового стану у країні не може слугувати самостійною та достатньою підставою для відтермінування вирішення спору (не здійснення розгляду справи).
Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту, з урахуванням основних засад (принципів) господарського судочинства, встановлених ст. 2 Господарського процесуального кодексу України.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
При цьому, на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.
Згідно ч.1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Таким чином, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року у справі №821/818/16.
Необхідно зазначити, що Господарський суд Донецької області знаходиться на території Харківської територіальної громади, яка з першого дня військової агресії перебуває під постійними ворожими обстрілами, які становлять загрозу життю та здоров`ю всіх учасників судового процесу. Окрім того, ворогом неодноразово вчинялися дії, спрямовані на руйнування об`єктів критичної інфраструктури регіону, що, зокрема, спричиняло тривале знеструмлення електричних мереж та вихід з ладу систем зв`язку та інтернету. Такі обставини істотно уповільнили роботу суду, як щодо організаційно-технічного забезпечення судового процесу, так і щодо безпосереднього розгляду справи.
З урахуванням викладеного, за об`єктивних обставин розгляд даної справи був здійснений судом без невиправданих зволікань настільки швидко, наскільки це було можливим за вказаних умов, у межах розумного строку в контексті положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
На думку суду, враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.
За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.
Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами справи.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, доводи учасників судового процесу суд, -

В С Т А Н О В И В

Рішенням виконавчого комітету Краматорської міської ради від 10.08.2018 №551 “Про призначення управителя для багатоквартирних будинків, які розташовані на території Краматорської міської ради” вирішено призначити Товариство з обмеженою відповідальністю “Управляюча компанія “Ладіс” управителем для багатоквартирних будинків, які розташовані на території Краматорської міської ради, за переліком згідно з додатком, зокрема багатоквартирного будинку № 12 по вул. Марата; до затвердження Кабінетом Міністрів України Типового договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю “Управляюча компанія “Ладіс” договори про надання послуг з управління багатоквартирними будинками строком на один рік за кожним багатоквартирним будинком, що входив в об`єкт конкурсу, відповідно до вимог ч. 4 ст. 11 Закону України “Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку”; уповноважити міського голову, Панкова А.В., підписати договори про надання послуг з управління багатоквартирними будинками міста Краматорська від імені співвласників багатоквартирних будинків.
15.08.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю “Управляюча компанія “Ладіс” (далі - управитель) та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: м.Краматорськ, вул. Марата, 12 (далі - співвласники), укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком (далі – договір), відповідно до умов якого управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком (далі – послуга з управління), що розташований за адресою м. Краматорськ, вул.Марата, 12, а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору (п.1 договору).
Відповідно до п.2 договору послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території. Послуга з управління включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо-будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо-будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів, тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Послуга з управління багатоквартирним будинком надається відповідно до переліку складових послуги та періодичності їх надання згідно з додатком 2 до договору, що є його невід`ємною частиною.
Кожен зі співвласників зобов`язаний, зокрема, оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором (пп.3 п.5 договору).
Згідно п.9 договору ціна послуги з управління становить 5,40 гривень (в тому числі ПДВ або єдиний податок), якщо управитель є його платником) на місяць з 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку, якщо інша розрахункова одиниця послуги не погоджена сторонами, та включає: 1) витрати на утримання спільного майна багатоквартирного будинку, його поточний ремонт, на оплату послуг щодо енергопостачання спільного майна багатоквартирного будинку в розмірі 5,2423 гривень відповідно до розрахунку ціни складових послуги з управління багатоквартирного будинку (кошторис витрат), що міститься у додатку 1 до цього договору; 2) винагороду управителю в розмірі 0,1573 гривень на місяць. 
Плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься співвласником не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим (п.10 договору).
Відповідно до п.17 договору інформація про фактичні витрати відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території надається окремо на вимогу співвласника.
Пунктом 20 договору сторони встановили, що у разі ненадання, надання не в повному обсязі або зниження якості послуги з управління будь-який співвласник має право звернутися з відповідною заявою до управителя та викликати його (його представника) для складення і підписання акта-претензії. Управитель (його представник) зобов`язаний прибути за викликом співвласника не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. Акт-претензія складається управителем (його представником) та співвласником і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. У разі неприбуття Управителя (його представника) в установлений договором строк або необґрунтованої відмови підписати акт-претензію, такий акт підписується співвласником разом із не менш як двома іншими співвласниками і надсилається управителю рекомендованим листом. Управитель протягом п`яти робочих днів вирішує питання про задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або про здійснення перерахунку платежів та надсилає рекомендованим листом співвласникові обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. У разі ненадання управителем відповіді в установлений строк претензії співвласника вважаються визнаними таким управителем.
Договір набирає чинності з 01 вересня 2018 та укладається строком на один рік (п.29 договору).
Відповідно до п. 30 договору якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від цього договору, він вважається продовженим на один рік (п.30 договору).
До вказаного договору сторонами укладено та підписано Додаток №1, в якому погоджено розрахунок ціни складових послуги з управління багатоквартирним будинком (кошторис витрат) будинку у м. Краматорську по вул. Марата, 12 а також Додаток №2, в якому погоджено перелік складових послуг з утримання багатоквартирного будинку та періодичність надання послуг.
Згідно з розрахунком ціни складових послуги з управління багатоквартирним будинком (кошторис витрат), який є додатком №1 до договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 15.08.2018 загальна вартість всіх складових послуги з управління, разом з податком складає 5,40грн.
Вказаний договір та додатки до нього підписані сторонами, зокрема від імені співвласників будинку – міським головою Панковим А.В.
Рішення співвласників про зміну форми управління багатоквартирним будинком або про обрання іншого управителя чи про розірвання договору матеріали справи не містять, у зв`язку з чим договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 15.08.2018 є чинним.
За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки: 451596492 від 11.11.2025) Приватне науково-виробниче підприємство «ГАЛІС», код ЄДРПОУ 193826073, є власником нерухомого майна – приміщення аптеки з підвалом в житловому будинку, розташованому за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Марата, 12, загальною площею 261,5 кв.м; дата внесення запису про державну реєстрацію – 12.03.2021.
Виходячи з того, що з дати набуття у власність нерухомого майна відповідач став співвласником багатоквартирного будинку №12 у м.Краматорську Донецької області по вул.Миколи Леонтовича (Марата), а отже є стороною договору від 15.08.2018 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, позивач здійснив нарахування відповідачу плати за послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 12.03.2021 по жовтень 2025 (включно) у загальній сумі 44 686,13 грн.
Разом із тим, як зазначає позивач, в порушення умов договору відповідач не здійснював розрахунок за договором, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість в сумі 44 686,13 грн. 
Оскільки вищезазначена сума залишилась не сплаченою відповідачем, позивач звернувся із даним позовом до суду для захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Оцінюючи правомірність заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.
Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного спору полягає у спонуканні відповідача до виконання грошових зобов`язань.
Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами Цивільного кодексу України, Законів України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та «Про житлово-комунальні послуги», та умовами договору про надання послуг з управління багатоквартирними будинками.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.
Як визначено п.12 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком є результатом господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору.
Згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. У випадках, визначених законом, договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається від імені співвласників багатоквартирного будинку уповноваженою особою органу місцевого самоврядування.
Частиною 5 ст.13 Закону України “Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку” передбачено, що у разі якщо протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок. У разі якщо місцевою радою або її виконавчим органом відповідно до законодавства прийнято рішення про делегування іншому органу - суб`єкту владних повноважень функцій із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг, управитель призначається на конкурсних засадах таким органом. У такому разі ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається за результатами конкурсу, який проводиться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, а договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком строком на один рік від імені співвласників підписує уповноважена особа виконавчого органу відповідної місцевої ради, за рішенням якого призначено управителя. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Якщо протягом дії договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеного за результатами конкурсу, співвласники приймуть рішення про зміну форми управління багатоквартирним будинком або про обрання іншого управителя, співвласники мають право достроково розірвати такий договір, попередивши про це управителя, призначеного на конкурсних засадах, не пізніш як за два місяці до дня розірвання догов
Наведеними нормами законів, на відміну від загального порядку укладання договору, передбачений спеціальний порядок укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком між його сторонами, а саме між управителем як виконавцем такої послуги та усіма співвласниками будинку, як замовниками (споживачами послуг), укладається один договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Такий договір від імені усіх співвласників підписується співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) зборами співвласників, а у разі обрання управителя органом місцевого самоврядування за конкурсом – відповідною уповноваженою особою органу місцевого самоврядування.
Як свідчать матеріали справи управителем багатоквартирного будинку за адресою: м.Краматорськ, вул. Миколи Леонтовича (Марата), 12, за результатами конкурсу, визначено Товариство з обмеженою відповідальністю “Управляюча компанія “Ладіс”, з яким міським головою Панковим А.В., уповноваженим рішенням виконавчого комітету Краматорської міської ради від 10.08.2018 №551, від імені співвласників будинку було укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 15.08.2018.
Як вже зазначалося, за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки: 451596492 від 11.11.2025) Приватне науково-виробниче підприємство «ГАЛІС», код ЄДРПОУ 19382607, є власником нерухомого майна – приміщення аптеки з підвалом в житловому будинку, розташованому за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Марата, 12, загальною площею 261,5 кв.м; дата внесення запису про державну реєстрацію – 12.03.2021.
Частиною 2 ст.382 Цивільного кодексу України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Порядок надання послуги з управління багатоквартирним будинком (далі - послуга з управління), що здійснюється управителем на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (далі - договір управління), укладеного відповідно до Законів України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та «Про житлово-комунальні послуги» визначено Правилами надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 №712 (далі - Правила).
Закон України “Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку” визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління.
Як визначено в ст.1 Закону України “Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку” співвласником багатоквартирного будинку є власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.
Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України “Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку” кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.
Статтею 12 Закону України “Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку” передбачено, що витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.
У відповідності до положень ч.4 ст.319 Цивільного кодексу України власність зобов`язує.
Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 Цивільного кодексу України).
Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (ст. 360 Цивільного кодексу України).
Пунктом 3 частини 1 статті Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" передбачено, що нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майно.
Виходячи з аналізу наведених законодавчих положень, відповідач, набувши у власність 12.03.2021 приміщення аптеки з підвалом, вбудоване в жилий будинок, розташований за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Миколи Леонтовича (Марата), 12, став співвласником вказаного багатоквартирного будинку, а, отже, і стороною договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 15.08.2018, умови якого є обов`язковими для виконання відповідачем як власником вказаного нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку. Вказані обставини під час розгляду даної справи відповідачем не спростовані.
Дослідивши зміст договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 15.08.2018р., суд дійшов висновку про те, що даний договір за своє правовою природою є договором про надання послуг.
Згідно положень статті 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно із ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Виходячи з норм ст. 526 Цивільного кодексу (далі - ЦК) зобов`язання мають виконуватися сторонами належним чином згідно з умовами договору, вимогами кодексів та інших актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту чи інших вимог, які традиційно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх необхідних заходів для належного виконання нею зобов`язань.
У даній справі між сторонами укладено Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, в якому передбачено зобов`язання управителя виконувати належним чином житлові послуги (здійснювати обов`язки, визначені пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"), перелік, вимоги до якості та вартість яких визначено в додатках до договору, а споживачу, в свою чергу, надано право в будь-який час перевіряти кількість, об`єм та якість зазначених послуг і покладено обов`язок своєчасно оплатити ці послуги.
Умовами Договору визначено перелік робіт з обслуговування та утримання багатоквартирного будинку, об`єм та періодичність виконання цих послуг. В той же час за умовами цього Договору надання управителем окремих підтверджуючих документів щодо виконання послуг з обслуговування не передбачено.
У відповідності до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За умовами п. 10 Договору плата за Послугу з управління нараховується щомісяця Управителем та вноситься Співвласником не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.
Пунктом 9 Договору передбачено, що ціна Послуги з управління становить 5,40 грн. на місяць за 1 кв.м загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку, якщо інша розрахункова одиниця послуги не погоджена сторонами.
Як встановлено матеріалами справи відповідач є власником нежитлового приміщення, загальною площею 261,5 кв.м, таким чином, щомісячна вартість послуги з управління за Договором складає: 261,5 кв.м. х 5,40 грн. = 1412,10 грн.
Як вбачається, заборгованість відповідача виникла за період з 12.03.2021 по 31.10.2025 включно (за період з листопада 2023 по жовтень 2025 нарахування не проводились) та склала загальну суму у розмірі 44 686,13. Перевіривши наданий розрахунок суми боргу суд вважає його обґрунтованим.
Станом на дату вирішення спору по суті відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували повну чи часткову сплату вказаної заборгованості.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за послуги по утриманню будинку і прибудинкової територій у розмірі 44 686,13 грн.
Згідно ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судовий збір відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. 
Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 126, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд – 

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Управляюча компанія “Ладіс” до Приватного науково-виробничого підприємства “ГАЛІС” про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком в сумі 44 686,13 грн., задовольнити.
Стягнути з Приватного науково-виробничого підприємства “ГАЛІС” (84301, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Миколи Леонтовича (Марата), буд. 12, код ЄДРПОУ 19382607) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Управляюча компанія “Ладіс” (84331, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Марії Заньковецької (вул. Наді Курченко), буд. 17; код ЄДРПОУ 40872929) заборгованість в сумі 44 686,13 грн., судовий збір в сумі 3028,00 грн.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України (з урахуванням п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).
Повний текст рішення складено та підписано 05.05.2026.
Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ю.С. Зельман