Справа № 950/469/26
Номер провадження 2/950/558/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2026 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - Стеценка В. А., 
за участю секретаря – Радковської О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом до відповідачки, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.09.2019 року між ТОВ «Займер» та відповідачкою був укладений кредитний договір № 82283, згідно якого їй було надано кредит в сумі 3 500 грн. 00 коп. зі сплатою процентів за користування кредитом. Кошти перераховані на банківський рахунок відповідачки, відкритий в АТ «ПУМБ».
Відповідачка свої зобов`язання по кредитному договору не виконувала і 11.03.2020 року між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № ЗК-11032020, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 82283 від 25.09.2019 року, яка становить 34 160 грн. 00 коп., перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».
Тому представник позивача звернувся до суду та просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 82283 від 25.09.2019 року в сумі 34 160 грн. 00 коп. та судові витрати по справі.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в наданих суду заявах та додаткових поясненнях просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зауважив, що позичальник під час оформлення кредитного договору вручну вказує номер банківської картки і тому може вказати картку іншої особи.
Відповідачка у судове засідання теж не з`явилася, її представник у наданому суду відзиві проти позовних вимог заперечив, мотивуючи це їх необґрунтованістю, повідомив, що відповідачка до ТОВ «Займер» за отриманням кредиту не зверталася, грошей не позичала і послався на те, що позивачем не надано суду доказів, які б підтвердили, що саме відповідачка була зареєстрована в особистому кабінеті ТОВ «Займер», отримала пароль і логін, подала заявку на отримання кредиту і отримала грошові кошти на свою банківську картку. 
Також представник заперечив проти задоволення позовних вимог в частині стягнення в повному розмірі пені, нарахованої відповідно до п. 4.3 кредитного договору в сумі 28 560 грн. і послався на те, що визначений позивачем розмір правової допомоги є завищеним.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
З договору, довідок (а.с. 10-13), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що 25.09.2019 року між ТОВ «Займер» та відповідачкою був укладений кредитний договір № 82283, згідно якого їй було надано кредит в сумі 3 500 грн. 00 коп. строком до 24.10.2019 року зі сплатою процентів за користування кредитом.
З розрахунку, договору, акту, платіжної інструкції (а.с. 14-20), досліджених в судовому засіданні вбачається, що 11.03.2020 року між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № ЗК-11032020, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 82283 від 25.09.2019 року, яка становить 34 160 грн. 00 коп., перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».
З досудової вимоги (а.с. 21), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що досудовою вимогою від 13.02.2026 року № 19567176 позивач повідомив відповідачку про необхідність негайного погашення заборгованості за кредитним договором № 82283 від 25.09.2019 року у розмірі 34 160 грн. 00 коп.
З виписки (а.с. 21-22), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» є юридичною особою, основним видом економічної діяльності якого є інші види кредитування.
З виписки, договору, ордеру (а.с. 22-23, 25), досліджених в судовому засіданні вбачається, що у справі за позовом ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 01.07.2025 року між адвокатським об`єднанням «Апологет» в особі адвоката Усенка М.І. та позивачем ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір, яким врегулювано об`єм, порядок надання, вартість правової допомоги.
З акту, опису (а.с. 24), досліджених в судовому засіданні вбачається, що у справі за позовом ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості адвокат Усенко М.І. надав ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» правничу допомогу оцінену на суму 8 000 грн.
З платіжної інструкції (а.с. 31), дослідженої в судовому засіданні, вбачається, що при поданні позовної заяви до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2 662 грн. 40 коп.
З листів (а.с. 74, 77), досліджених в судовому засіданні вбачається, що станом на 09.04.2026 року в АТ "ПУМБ" банківська карта № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) не випускалась.
При цьому, в АТ "ПУМБ" на ім`я іншої особи була випущена банківська карта № НОМЕР_3 , на яку в період часу з 25.09.2019 року по 30.09.2019 року надійшли 3 500 грн. через сервіс іншого банку. 
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не обґрунтований, між сторонами склалися цивільні правовідносини, позовні вимоги пов`язані з спорами, що виникають із кредитних договорів і не підлягають до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом, вмотивованим тим, що 25.09.2019 року між ТОВ «Займер» та відповідачкою був укладений кредитний договір № 82283, згідно якого їй було надано кредит в сумі 3 500 грн. 00 коп. строком до 24.10.2019 року зі сплатою процентів за користування кредитом. Кошти перераховані на банківський рахунок відповідачки, відкритий в АТ «ПУМБ».
Відповідачка свої зобов`язання по кредитному договору не виконувала і 11.03.2020 року між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № ЗК-11032020, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 82283 від 25.09.2019 року, яка становить 34 160 грн. 00 коп., перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».
Тому представник позивача звернувся до суду та просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 82283 від 25.09.2019 року в сумі 34 160 грн. 00 коп. та судові витрати по справі.
Під час розгляду позову було встановлено, що станом на 09.04.2026 року в АТ "ПУМБ" банківська карта № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) не випускалась.
Вказані обставини були встановлені з пояснень сторін і матеріалів справи, досліджених в судовому засіданні. 
Згідно до ст. 76 ЦПК України доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно до ст. 81 ЦПК України, - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно- комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Суд бере до уваги, що згідно з вимогами ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні представником позивача не було доведено, щона банківський рахунок ОСОБА_1 , відкритий в АТ «ПУМБ» були перераховані кошти в сумі 3 500 грн. відповідно до укладеного 25.09.2019 року між ТОВ «Займер» та відповідачкою кредитного договору № 82283, згідно якого їй було надано кредит в сумі 3 500 грн. 00 коп. строком до 24.10.2019 року зі сплатою процентів за користування кредитом, так як з листів банківської установи (а.с. 74, 77), досліджених в судовому засіданні вбачається, що станом на 09.04.2026 року в АТ "ПУМБ" банківська карта № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) не випускалась.
За правовою позиціє Верховного Суду у постанові від 16.08.2023 по справі № 176/1445/22 саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
У разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів
Враховуючи споживчий характер правовідносин між сторонами, за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними.
При цьому в судовому засіданні не було доведено, що відповідачка отримала 3 500 грн. на свою банківську картку, вказану позивачем чи, як користувач банківської картки своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Тому суд не може взяти до уваги доводи представника позивача в тій частині, що позичальник під час оформлення кредитного договору вручну вказує номер банківської картки і тому може вказати картку іншої особи та вважає, що отримання кредитних коштів відбулося не відповідачкою і не за її розпорядженням, внаслідок чого вона не повинна нести відповідальність за такі операції, а позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 82283 з ОСОБА_1 до задоволення не підлягають.
Тому суд вважає необхідним в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по сплаті кредиту відмовити.
В частині стягнення судових витрат суд вважає необхідним вимоги представника відповідача задовольнити в порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України.
На підставі вище наведеного, керуючись ст.ст. 2-5, 76-80, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 626, 628, 638, 639, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 3, 11 Закону України «Про електронну комерцію»;

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя         Володимир СТЕЦЕНКО