ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року	Львів	Справа № 140/10520/24 пров. № А/857/8957/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді Пліша М.А.,
суддів Іщук Л.П., Обрізка І.М.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року (головуючий суддя Димарчук Т.М., м. Луцьк) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про: визнання протиправними дій щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 неодержаної пенсії чоловіка ОСОБА_2 після його смерті в сумі 212309,16 грн; зобов`язання виплатити ОСОБА_1 неодержану пенсію чоловіка ОСОБА_2 після його смерті в сумі 212309,16 грн.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року позов задоволено повністю.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 недоодержаної пенсії чоловіка ОСОБА_2 після його смерті в сумі 212309,16 грн.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області виплатити ОСОБА_1 недоодержану пенсію чоловіка ОСОБА_2 після його смерті в сумі 212309,16 грн, яка нарахована на виконання рішень Волинського окружного адміністративного суду від 04 червня 2021 року у справі №140/4110/21 та від 29 листопада 2021 року у справі №140/11776/21.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211,20 грн (одну тисяча двісті одинадцять грн 20 копійок).
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області оскаржило його в апеляційному порядку, просить таке скасувати, та прийняти нове яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В апеляційній скарзі зазначає, що ОСОБА_2 перебував на обліку в органах Пенсійного фонду України як одержувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262- XII «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі Закон України № 2262).
Згідно із свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 05 серпня 2024 року, виданим Луцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року у справі № 140/4110/21 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_2 з 82 до 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_2 з 01 січня 2018 року перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) у розмірі 82 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року у справі № 140/11776/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_2 з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років (з урахуванням виплачених сум), відповідно до статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Волинській області» від 22 вересня 2021 року № 33/23-1620д.
На виконання рішень Волинського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року у справі № 140/4110/21 та від 29 листопада 2021 року у справі № 140/11776/21 проведено перерахунок пенсії та нараховано доплату в сумі 40550,16 грн та 171759,00 грн, всього на загальну суму 212309,16 грн.
Позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про виплату недоодержаної її чоловіком ОСОБА_2 у зв`язку із смертю невиплачених сум пенсії на виконання рішень суду у справі №140/4110/21 та №140/11776/21.
Листом від 09 серпня 2024 року № 0300-0504-8/47454 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило, що для включення нарахованих доплат до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, необхідно надати рішення суду про заміну сторони виконавчого провадження.
Відповідно до статті 8 Закону України № 2262 виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечуються за рахунок коштів Державного бюджету України.
Згідно зі статтею 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.
Відповідно до статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.
Органи Пенсійного фонду України фінансують виплати за рахунок коштів Державного бюджету в межах виділених асигнувань бюджету, реалізуючи бюджетну програму КПКВК 2506080 «Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок і підвищень, призначених за різними пенсійними програмами».
Враховуючи недостатність бюджетних призначень для Пенсійного фонду України на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду певна кількість таких рішень суду в даний час перебуває на обліку та після виділення коштів з Державного бюджету України в повній мірі заборгованість за такими рішеннями буде погашена.
Суми пенсії, донараховані на виконання судових рішень, що виплачуються за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету, обліковуються в автоматизованих системах обробки пенсійної документації (електронних пенсійних справах) та на їх підставі - в автоматизованій базі даних у підсистемі «Реєстр судових рішень» Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України.
Видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили. В даний час органи Пенсійного фонду України проводяться виплати на виконання рішень судів прийнятих у 2020 році.
Ураховуючи вищезазначене, вважає, що відсутні підстави для стягнення заборгованості за рішеннями суду.
Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань. 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 09.05.1975 серії НОМЕР_2 (а.с.28).
ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24.06.2021 у справі №140/4110/21, яке набрало законної сили 27.07.2021, зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області здійснити ОСОБА_2 з 01 січня 2018 року перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) у розмірі 82 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
Також рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29.11.2021 у справі №140/11776/21, яке набрало законної сили 30.12.2021, зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області провести ОСОБА_2 з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років (з урахуванням раніше виплачених сум), відповідно до статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Волинській області» від 22 вересня 2021 року №33/23-1620д.
На виконання вищезазначених рішень проведено перерахунок пенсії та нараховано доплату в сумі 40550, 16 грн та 171759, 00 грн, всього на загальну суму 212309,16 грн.
Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 05.08.2024 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
06.08.2024 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про виплату недоодержаної її чоловіком ОСОБА_2 у зв`язку із смертю невиплачених сум пенсії на виконання рішень суду у справі №140/4110/21 та №140/11776/21.
Листом від 09.08.2024 №0300-0504-8/47454 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило, що для включення нарахованих доплат до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, необхідно надати рішення суду про заміну сторони виконавчого провадження.
Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що згідно частини першої статті 1-1 Закону №2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Відповідно до частини першої статті 52 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон №1058-ІV) сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Згідно із частинами першою-третьою статті 61 Закону №2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
З огляду на це, правильним є твердження, що недоодержані за життя суми пенсії пенсіонера з числа військовослужбовців не включається до складу спадщини і виплачуються: членам сім`ї померлого пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника; батькам померлого пенсіонера, дружині (чоловіку) померлого пенсіонера та членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, навіть якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Закон №2262-ХІІ визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті. Тобто, у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону №2262-ХІІ зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 16.05.2023 у справі №420/288/21).
У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №200/10269/19-а сформульовано висновок про те, що фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.
Такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію в порядку, встановленому частиною першою статті 52 Закону №1058-ІV та частиною першою статті 61 Закону №2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання (зазначену правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 06.04.2022 у справі №200/10136/20-а, від 09.06.2022 у справі №200/12094/18-а).
Аналогічний підхід до правозастосування знайшов відображення в постановах Верховного Суду від 16.05.2023 у справі №420/288/21, від 27.09.2023 у справі №420/16546/21, від 22.11.2023 у справі №420/1966/19, від 15.12.2023 у справі №805/2628/18-а.
Крім того судом вірно враховано, що порядок подання відповідною особою заяви про виплату недоодержаної пенсії, її форма, а також перелік необхідних документів визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за №135/13402; далі - Порядок № 3-1, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 02.03.2023 №10-1).
За змістом пункту 3 розділу І Порядку №3-1 заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4 до цього Порядку) подається заявником до органу, що призначає пенсію.
Відповідно до пунктів 9, 12 розділу ІІ Порядку №3-1 разом із заявою про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подаються такі документи: 1) свідоцтво про смерть пенсіонера; 2) документи, що підтверджують належність членів сім`ї до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника; 3) документи, що засвідчують родинні відносини з померлим пенсіонером, та відомості про проживання з пенсіонером на день його смерті (у разі неможливості надати такі документи факт проживання з пенсіонером встановлюється у судовому порядку) (для виплати членам сім`ї, що не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника). За документи про родинні відносини приймаються: 1) паспорт громадянина України; 2) свідоцтво про народження; 3) свідоцтво про шлюб; 4) рішення суду.
Згідно матеріалів справи, позивач у порядку частини першої статті 61 Закону №2262-ХІІ звернулася до відповідача із заявою про виплату сум пенсії, що підлягали виплаті її чоловіку та залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, з дотриманням строку, визначеного частиною третьою статті 61 Закону №2262-ХІІ (так ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тоді як із заявою позивач звернулася 06.08.2024, тобто не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера).
При цьому, ОСОБА_1 долучила документи, перелік яких наведено у пунктах 9, 12 розділу ІІ Порядку №3-1, у тому числі: свідоцтво про укладення шлюбу від 09.05.1975 серії НОМЕР_3 , свідоцтво про смерть від 05.08.2024 серії НОМЕР_1 , довідку з реєстру Луцької міської територіальної громади про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання №2089 від 05.08.2024, з яких слідує, що позивач до дня смерті ОСОБА_2 проживала разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 .
З урахуванням вказаного вище, суд дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 , відповідно до положень статті 61 Закону №2262-XII, має право на одержання суми пенсії, що підлягали виплаті її чоловікові ОСОБА_2 , і які залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Розмір заборгованості у загальній сумі 212309,16 грн (40550,16 грн та 171759,00 грн) підтверджено розрахунками суми, що підлягає виплаті згідно рішень суду у справі №140/4110/21 (а.с.32) та у справі №140/11776/21 (а.с.33).
При цьому суд вірно відхилив доводи відповідача про необхідність подання позивачем ухвали суду про заміну сторони виконавчого провадження у справах №140/4110/21 та №140/11776/21 для отримання недоодержаних у зв`язку із смертю чоловіка сум пенсій, оскільки спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
З огляду на встановлені обставини справи та норми чинного законодавства України, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у спосіб визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови у виплаті позивачу неодержаної пенсії чоловіка ОСОБА_2 після його смерті в сумі 212309,16 грн та зобов`язання відповідача виплатити позивачу недоодержану пенсію чоловіка ОСОБА_2 після його смерті в сумі 212309,16 грн, яка нарахована на виконання рішень Волинського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 у справі №140/4110/21 та від 29.11.2021 у справі №140/11776/21.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права. 
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області - залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року у справі №140/10520/24 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	М.А. Пліш 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	І. М. Обрізко