Провадження № 2-а/470/2/26
Справа № 468/485/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
05 травня 2026 року с-ще Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Орлової С.Ф., розглянувши 04 травня 2026 року у порядку письмового провадження у спрощеному позовному проваджені без повідомлення сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, 
ВСТАНОВИВ:
27 березня 2026 року до Березнегуватського районного суду Миколаївської області надійшла справа, передана Баштанським районним судом Миколаївської області відповідно до п.2 ч.1 ст. 29 КАС України.
У позовній заяві зазначено, що 15 січня 2026 року посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову № R302971 про притягнення його до адміністративної відповідальності за нібито відмову від проходження військово-лікарської комісії. Але вказана постанова є незаконною та безпідставною, оскільки фактично 15.01.2026 року він пройшов військово-лікарську комісію, що підтверджується відповідними медичними документами, за результатами якої визнаний придатним до військової служби у підрозділах забезпечення.
Крім того, постанова не була йому належним чином вручена чи направлена, про її існування він дізнався через мобільний застосунок, у зв`язку з чим був позбавлений можливості реалізувати право на захист.
Посилаючись на викладене, позивач просить суд визнати незаконною та скасувати зазначену постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення та зупинити виконання постанови № R302971 до набрання рішенням суду законної сили.
Ухвалою судді від 31 березня 2026 року було відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач до суду направив відзив, у якому вимоги позивача не визнав у повному обсязі, просив суд відмовити у їх задоволенні. Посилався на те, що позивач 15.01.2026 року самостійно через мобільний застосунок «Резерв +» сформував заяву про сплату штрафу за адміністративне правопорушення. Формування такої заяви передбачає підтвердження особою факту вчинення адміністративного правопорушення та згоду на притягнення до адміністративної відповідальності. Саме після подання позивачем відповідної заяви в електронній системі було автоматично сформовано постанову про адміністративне правопорушення R302971 від 15.01.2026 року. Вважав, що формування постанови стало наслідком дій самого позивача, який добровільно ініціював процедуру сплати штрафу, що свідчить про усвідомлення останнім як факту вчинення правопорушення так і погодження з притягненням до адміністративної відповідальності (а.с.58-61).
Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Дослідивши надані сторонами письмові докази по справі, суд доходить наступного. 
З матеріалів справи, а саме з роздруківки з додатку «Резерв+» убачається, що позивач є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до абз.4 п.3 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» останньому було надано відстрочку строком дії до 02.02.2026 року. 11.01.2026 року позивач отримав сповіщення, що розшукується ТЦК та СП щоб скласти протокол про порушення правил військового обліку ( а.с.19-23).
15 січня 2026 року позивач сформував заяву начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 з причини – не пройшли (відмовились від проходження) ВЛК. 
На підставі цієї заяви ІНФОРМАЦІЯ_4 було сформовано справу F3767597, та 22 січня 2026 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 було складено постанову R302971 за якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. Вказана постанова мотивована тим, що 15 січня 2026 року через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, надійшла заява від ОСОБА_1 , в якій він зазначає, що не оспорює допущене порушення та згоден на притягнення до адміністративної відповідальності за його відсутності та міститься повідомлення про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з порушенням правил військового обліку (законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію). На підставі чого відповідач установив, що за результатами вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ОСОБА_1 не пройшов (відмовився від проходження) ВЛК (п.2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист»), чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку і мобілізацію, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП ( а.с.65-67). 
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, яка тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Диспозиція ч. 1 ст.210-1 КУпАП встановлює склад правопорушення, а саме: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері встановленого порядку управління.
Об`єктивна сторона виражається у порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.
Суб`єктивна сторона правопорушення полягає у наявності умислу на порушення встановлених правил.
Суб`єктом правопорушення може бути лише призовник, військовозобов`язаний або резервіст.
Диспозиція ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинено в особливий період, і вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.
Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Відповідно до абз. 4 ч. 1ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни України зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ ЗУ «Про внесення зміни до пункту 2 розділу IІ" Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист " установити, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду".
Відповідно до ст.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, визначає, зокрема, організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби.
Згідно з п. 74 порядку Резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.
Військовозобов`язаний та резервіст, який виявив бажання проходити військову службу під час мобілізації у вибраній ним військовій частині, направляється на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або командиром військової частини.
Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.
Разом з тим, з копії Картки обстеження та медичного огляду позивача убачається, що він розпочав проходження ВЛК 08 вересня 2025 року, у зв`язку з виявленим діагнозом пройшов курс медикаментозного лікування та за результатами ВЛК від 15 січня 2026 року був визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах (установа), мед підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони ( а.с.17-18). Зазначенні результати проходження ВЛК відображенні у застосунку «Резерв+» із зазначенням дати ВЛК 15.01.2026 року ( а.с.23).
З огляду на зазначене вище суд доходить висновку, що відповідач в порушення вимог законодавства не вжив заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для вирішення справи належним чином та безпідставно склав оскаржувану постанову. 
Наявні в матеріалах справи докази спростовують доводи відповідача про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, за такого постанова R302971 за якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За таких обставин, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, яким була винесена оскаржувана постанова, на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 665 грн 60 коп. 
Керуючись ст.ст.241-246, 250,255, 286, 295 КАС України,
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.
Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № R302971від 22 січня 2026 року винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 665 грн. 60 коп. - судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 – місце проживання: індекс: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 : адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя С. Ф. Орлова