Коростенський міськрайонний суд Житомирської області  

Справа № 279/899/26
Провадження № 2/279/1254/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2026 року          м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Івашкевич О.Г., з секретарем судового засідання Маковською Д.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу № 279/899/26 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Деал Фінанс Груп" до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за договором кредиту,
ВСТАНОВИВ:
До Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Деал Фінанс Груп", в інтересах якого діє представник - адвокат Ткаченко Ю.О., до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту. 
В обґрунтування позову зазначає, що 18.06.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії (надійний) № 8363816. Договір укладено у порядку визначеному ст. 3,11, 12 Закону України "Про електронну комерцію", у вигляді електронного документа, шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
Відповідно до умов договору кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 5050 грн строком на 352 днів (з 18.06.2025 по 04.06.2026), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,95 % які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 871,13 грн). У разі порушення позичальником/відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 252,5 грн за кожен день понадстрокового користування.
Товариство з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" свої зобов`язання за договором кредитної лінії (надійний) № 8363816 від 18.06.2025 року виконало у повному обсязі, зокрема надало відповідачу грошові кошти, шляхом їх перерахування на картковий рахунок відповідача за посередництвом ТОВ "Європейська платіжна система".
Відповідач грошові кошти отримала, свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, кошти кредиту не повернула, проценти за користування не сплатила. 
16.09.2025 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "Деал Фінанс Груп" укладено договір факторингу № 16/09/25, у відповідності до умов якого ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" передає ТОВ "Деал Фінанс Груп" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Деал Фінанс Груп" приймає вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру прав вимог №23/12/25-01 від 23.12.2025 року до договору факторингу № 16/09/25 від 16.05.2025 року ТОВ "Фінансова компанія "Деал Фінанс Груп" набуло права грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії (надійний) №8363816 від 18.06.2025 року в сумі 18844,08 грн, з яких 5050 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 3694,08 грн - сума заборгованості за процентами та 10100 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Всупереч умовам договору, незважаючи на вимогу, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ "Деал Фінанс Груп", ні на рахунки первісних кредиторів.
Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ "Деал Фінанс Груп" за договором кредитної лінії (надійний) № 8363816 від 18.06.2025 року в сумі 18844,08 грн.
Враховуючи, що заборгованість за договором залишається непогашеною, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх договірних зобов`язань та добровільно не сплачує прострочену заборгованість, позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором у розмірі 18844,08 грн. Одночасно просить суд стягнути понесені судові витрати у розмірі 2662,40 грн сплаченого судового збору та 4500 грн витрат на правничу допомогу. Розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без участі позивача.
Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області відкрито провадження у цивільній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов, подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову.
Відповідач належним чином повідомлялася про розгляд справи, шляхом неодноразового направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі за місцем реєстрації та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті судової влади. 
Крім того, відповідач є користувачем підсистеми ЄСІТС "Електронний суд".
Ухвалу ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви отримала в електронному вигляді.
У встановлений судом строк подала до суду відзив на позовну заяву в якому факт укладання договору про надання коштів у кредит № 8363816 від 18.06.2025 року та отримання кредиту у сумі 5050 грн підтверджує, наявність боргу за договором визнає. 
Просить суд зменшити розмір процентів та неустойки до розумного рівня, оскільки вважає заявлений розмір заборгованості неспівмірним та таким, що суперечить принципам справедливості, добросовісності та розумності. Також просить врахувати здійснені нею платежі за кредитним договором на загальну суму 2 636,61 грн та у зв`язку зі складним матеріальним становищем і відсутністю стабільного доходу, у разі задоволення позову, надати розстрочку виконання рішення суду. Одночасно просить суд зменшити судові витрати на правничу допомогу, які, на її думку, є необґрунтованими та завищеними.
Позивач у встановлений судом строк правом подати відповідь на відзив не скористався.
30.03.2026 року від представника позивача до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій він просить зменшити позовні вимоги на суму пені та вважати розмір позовних вимог рівним 8 744,08 грн.
Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.
Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності із ч. 5,8 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування.
18.06.2025 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію" шляхом обміну електронними повідомленнями, використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, укладено договір кредитної лінії (надійний) № 8363816.
Відповідно до умов договору кредитної лінії (надійний) № 8363816 від 18.06.2025 року ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" зобов`язується передати відповідачу у власність грошові кошти (кредит) в сумі 5050 грн. строком 352 дні, з фіксованою (стандартною) 0,95 % в день процентною ставкою, яка застосовується в межах строку кредитування, з періодичністю сплати обов`язкового платежу за процентами кожні 16 днів та додаткової комісії за надання кредиту, шляхом їх перерахування на банківську платіжну картку, а відповідач зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього договору.
Дата надання кредиту - 18.06.2025 року. Дата повернення кредиту - 04.06.2026 року.
Сторони узгодили всі істотні умови кредитування, включаючи порядок надання кредиту, порядок нарахування, сплати процентів, комісії та інших платежів, порядок повернення кредиту, а також обсяг прав, обов`язків та відповідальності кожної зі сторін.
Сторони погодили, що комісія за надання кредиту становить 17,25 % від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 871,13 грн, розмір першого обов`язкового платежу становить 1638,73 грн. Дата першого обов`язкового платежу - 03.07.2025 року.
Товариство з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" зобов`язання за договором кредитної лінії виконало у повному обсязі, надало шляхом безготівкового переказу на поточний (картковий) рахунок відповідачу кредитні кошти.
Відповідач кредитні кошти отримала, що підтверджується інформаційною довідкою та платіжною інструкцією ТОВ "Європейська платіжна система" про переказ 18.06.2025 року коштів на платіжну картку клієна, маска картки № НОМЕР_1 , згідно договору з ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" в сумі 5050 грн. Отримувач : ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ). Вказана платіжна картка зазначена відповідачем у договорі кредитної лінії (Розділ 11. Юридичні адреси та реквізити сторін).
Відповідач кредитними коштами скористалася, свої зобов`язання за кредитним договором належним чином та в повному обсязі не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість, розмір якої, за розрахунком позивача, становить 18844,08 грн, з яких: 5050 грн - заборгованість за кредитом; 3694,08 грн - заборгованість за відсотками; 10100 грн - неустойка.
Згідно розрахунку заборгованості за договором кредитної лінії (надійний) № 8363816 від 18.06.2025 року вбачається, що проценти за користування кредитом нараховувалися ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" в межах погодженого строку та у визначених правочином розмірах, а саме до 23.12.2025 року (Строк кредитування - 352 дні. Дата повернення кредиту - 04.06.2026 року).
Вказані розміри узгоджується з положеннями п. 17 Розділу ІV "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про споживче кредитування".
Із розрахунку заборгованості також убачається, що відповідач здійснювала часткове погашення кредитної заборгованості, сплачуючи кошти в рахунок відсотків та комісії, однак у подальшому припинила виконання грошових зобов`язань за кредитним договором.
Загальний розмір коштів, сплачених відповідачкою, становить 3173,93 грн.
16.09.2025 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (клієнт) та ТОВ "Деал Фінанс Груп" (фактор) укладено договір факторингу № 16/09/25, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта(ціна продажу) за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб.
Відповідно до договору факторингу № 16/09/25 від 16.09.2025 року:
- "Право вимоги" означає всі права клієнта за договірними відносинами з боржником, в тому числі права грошових вимог по поверненню наданих боржнику коштів, строк платежу за якими настав або настане в майбутньому.
- "Реєстр прав вимоги/Реєстр" - це інформація, щодо боржників, право вимоги до яких відступається за цим договором (включаючи перелік таких боржників, підстави виникнення права вимоги, сума заборгованості), оформлена за формою, встановленою у відповідному додатку до цього договору.
Відповідно до п. 2.1.3 договору факторингу № 16/09/25 від 16.09.2025 року перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками реєстр прав вимог в паперовому вигляді або у вигляді електронного документу, підписаного кваліфікованими електронними підписами уповноважених представників сторін у порядку, визначеному цим договором за допомогою сервісу для обміну електронних документів "Вчасно", є невід`ємною частиною цього договору та підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги.
23.12.2025 року ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (клієнт) та ТОВ "Деал Фінанс Груп" (фактор) на виконання вимог договору факторингу № 16/09/25 від 16.09.2025 року підписали реєстр прав вимог №23/12/25-01.
Відповідно до реєстру прав вимог №23/12/25-01 від 23.12.2025 року до договору факторингу № 16/09/25 від 16.09.2025 року ТОВ "Деал Фінанс Груп" набуло права грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії (Надійний) № 8363816 від 18.06.2025 року в сумі 18844,08 грн, з яких: 5050 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3694,08 грн - сума заборгованості за відсотками та 10100 грн - сума заборгованості за неустойкою.
Даний факт (факт переходу) також підтверджується платіжною інструкцією № 579937984.1 від 24.12.2025 року про оплату згідно договору факторингу № 16/09/25 від 23.12.2025 року.
Таким чином, ТОВ ''Деал Фінанс Груп" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до відповідача за договором кредитної лінії (Надійний) № 8363816 від 18.06.2025 року.
Отже, ТОВ ''Деал Фінанс Груп" є належним позивачем у справі.
Товариство з обмеженою відповідальністю ''Деал Фінанс Груп" суму заборгованості за договором кредитної лінії (Надійний) № 8363816 від 18.06.2025 року, не змінювало, що підтверджується випискою з особового рахунку та розрахунком заборгованості за кредитним договором первісного кредитора (кредитодавця - ТОВ ''1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів'').
Відповідач, у свою чергу, не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості за кредитним договором ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора.
Факт укладання договору кредитної лінії (Надійний) № 8363816 від 18.06.2025 року та отримання кредитних коштів у сумі 5050 грн відповідачем визнається, про що останньою також зазначено у відзиві на позов, матеріалами справи підтверджується. У силу ч.1 ст.82 ЦПК України, у суду не має сумнівів щодо достовірності укладення кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).
Згідно зі ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
В матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладання суперечать положенням ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення відповідача було обмеженим і не відповідало її внутрішній волі. Викладені істотні умови, права і обовязки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами.
Крім того, матеріали справи містять належні докази на підтвердження того, що саме відповідачем здійснено дії, спрямовані на укладання вказаних договору, а саме відповідач пройшла ідентифікацію та верифікацію особи, ознайомилася з інформацією про умови кредитування та орієнтовну вартість кредиту та шляхом введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором підписала кредитний договорір із зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунки якої, в подальшому їй були перераховані кошти у розмірах, встановлених договором.
Тобто відповідач вчинила ряд дій без здійснення яких договір не був б укладений.
Підписанням договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма істотними його умовами та що їй надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
Сплачуючи частково суму заборгованості відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору та відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором кредитної лінії.
Частиною 1 ст.509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (ч.1 ст.510 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його субєктивний склад у частині кредитора.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ч.1,2 ст.10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України).
Згідно зі частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Положеннями ч.1 ст.1082 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначені ст.639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України).
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України "Про споживче кредитування" та Законом Украiни "Про електронну комерцію".
Згідно зі ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.
Відповідно до п.5,6 ч.1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.(ч.6 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію).
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Положеннями ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно ст.6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Відповідно до п.6 ч.1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону).
Положеннями ч.2 ст.639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладання такого договору, на таких умовах, шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.1,2 ст. 80 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.1-3 ст. 89 ЦПК України).
Предметом позову є захист порушеного права ТОВ "Деал Фінанс Груп", яке полягає у невиконанні договірних зобов`язань відповідачем за кредитним договором, шляхом стягнення з останньої заборгованості за ним. Договір укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису, шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора. Факт укладання та підписання кредитного договору та отримання кредитних коштів відповідач не заперечує.
З матеріалів справи слідує, що прийняті на себе зобов`язання за укладеним договором сторона позивача виконала своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі.
Відповідач кредитні кошти отримала, скористалася ними, що підтверджується наявними у справі доказами та визнається останньою, своїх зобов`язань за договором кредитної лінії (Надійний) № 8363816 від 18.06.2025 року не виконала та не сплатила грошові кошти для погашення кредитної заборгованості. 
Вказаний договір (окрема умова договору) у відповідності до вимог чинного законодавства недійсним не визнавався, тобто в силу ст. 204 Цивільного кодексу України діє презумпція правомірності правочину.
В матеріалах справи також відсутні та суду не надані належні та допустимі докази, які б свідчили про наявність підстав для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст.617 ЦК України.
Суд не погоджується з доводами відповідача викладеними у відзиві, щодо неспівмірності відсотків, а також щодо стягнення останніх в заявленому розмірі, оскільки такі умови були узгоджені сторонами при укладенні договору.
Принцип свободи договору та обов`язковості його виконання закріплені ст. 627,629 ЦК України.
Судом перевірено, що нарахування відсотків за кредитним договором здійснювалося на умовах, в межах строку та у розмірах погоджених сторонами, а саме у розмірі 1% в день від суми кредиту. Вказані розміри узгоджується з положеннями п. 17 Розділу ІV "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про споживче кредитування".
Суд звертає увагу, що законодавством України встановлено обмеження: сукупний розмір штрафів і пені за прострочення споживчого кредиту, яке не може перевищувати подвоєну суму кредиту (тіла кредиту). Однак це стосується саме штрафних санкцій, а не нарахованих відсотків за користування кредитом, розмір та порядок нарахування яких були узгоджені сторонами при укладенні договору.
Тобто, відсотки за кредитом можуть бути більшими за суму кредиту. 
Оскільки договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту був підписаний відповідачем без будь-яких застережень, суд приходить до висновку, що остання погодилася з його умовами та зобов`язався їх виконувати.
Суд також звертає увагу, що позивачем були враховані пункти 18 і 19 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та зменшено розмір позовних вимог на суму заборгованості з нарахованих первісним кредитором штрафних санкцій (неустойка, пеня) у розмірі 10100 грн за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором.
Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач, уклавши з ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів" кредитний договір, достовірно знаючи про його умови, користуючись наданими їй грошовими коштами, порушила умови договору.
Враховуючи, що відповідачем порушено право позивача на належне виконання умов кредитного договору, в результаті чого кредитна заборгованість не була погашена відповідачем добровільно, вимога позивача, щодо стягнення заборгованості за договором є правомірною та підлягає задоволенню в повному обсязі, а відтак, із відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором кредитної лінії (Надійний) № 8363816 від 18.06.2025 року в сумі 8744,08 грн (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог).
Щодо заявленої позивачем вимоги про відшкодування понесених витрат на правову допомогу у розмірі 4500 грн, суд зазначає наступне.
Приписами ч.3 ст.141 ЦПК України зазначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.(ч.4 ст.137 ЦПК України).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналогічні критерії застосовує у своїх рішенннях ЄСПЛ ("Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року, "Двойних проти України" від 12 жовтня 2006 року у справі, "Гімайдуліна і інших проти України" від 10 грудня 2009 року, "Баришевський проти України" від 26 лютого 2015 року та ін.).
Верховний Суд у справах №905/1795/18 та №922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Колегія суддів наголошує на тому, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
В додатковій постанові Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі №910/5724/23 Верховний Суд акцентує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).
Оскільки дана справа є малозначною, не відноситься до категорії складних справ, складання позовів та клопотань у своїй більшості є подібними, суд вважає, що заявлена позивачем сума витрат на правову допомогу виходить за розумні межі визначення розміру, є необґрунтованою та непропорційною до предмета спору, обсяг послуг, не відповідає критерію реальності таких витрат, а тому відсутні підстави для задоволення їх в повному обсязі.
З огляду на наведені правові норми, суд дійшов висновку про необхідність зменшити розмір заявлених позивачем до стягнення витрат на правничу допомогу до розміру 1000 грн., оскільки на думку суду саме такий розмір є співмірним із обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та є пропорційним до задоволених позовних вимог.
Суд також звертає увагу, що заяви про відстрочення або розстрочення виконання рішення розглядаються у порядку виконання судового рішення, тобто після набрання ним законної сили а не під час розгляду самого спору про стягнення заборгованості. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Такі обставини також підлягають належному доказуванню на підставі поданої до суду заяви. 
Отже, вирішення питання щодо розстрочки виконання судового рішення є передчасним.
Оскільки позов задоволено повністю, то відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 грн.
Керуючись ст. 4,12, 13, 19, 81, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 265, 273,279, 354,355 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Деал Фінанс Груп" заборгованість за договором кредитної лінії (Надійний) № 8363816 від 18.06.2025 року в сумі 8744,08 грн,судовий збір у розмірі 2662,40 грн та 1000 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу, а всього: 12406 (дванадцять тисяч чотириста шість) гривень 48 копійок
Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Деал Фінанс Груп", місце знаходження: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Садова, буд.31/33, оф. 40/3, код ЄДРПОУ: 44280974;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя:           Оксана ІВАШКЕВИЧ