Справа № 214/3768/25
2-о/214/70/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
22 червня 2026 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: 
головуючого – судді Попова В.В.,
при секретарі – Собченко Н.А.,
за участю:
заявника – ОСОБА_1 ,
представника заявника – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа – Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник, через свого представника, звернулась до суду із зазначеною заявою, в якій просить суд встановити факт належності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючих документів, а саме: Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.07.2011 року, виданого Сьомою криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого у реєстрі за №2-2321, на ім`я ОСОБА_3 та Договору дарування 1/2 (однієї другої) частки квартири від 23.02.2013 року, посвідченого Четвертою криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого у реєстрі за №148, на ім`я ОСОБА_3 , за якими ОСОБА_3 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заяви вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді квартириАДРЕСА_2 . 
Заявник, як спадкоємець, звернулась до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Русавської Тамари Василівни з проханням видати їй Свідоцтво про право на спадщину за законом, однак отримала відмову у зв`язку з тим, що правовстановлювальні документи видані на ім`я ОСОБА_3 та не співпадають з даними Свідоцтва про смерть, виданого на ім`я ОСОБА_3 . 
Таким, чином, без встановлення фактів належності правовстановлюючих документів заявник позбавляється права отримати спадщину після смерті матері, що суттєво порушує її права та законні інтереси, у зв`язку з чим, заявник вимушена була звернутись до суду з даною заявою. 
Заявник та її представник у судовому засіданні підтримали заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючих документів на спадкове майно.
Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті радиу судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. 
Свідок ОСОБА_4 , будучи допитаною в судовому засіданні показала, що заявник – це її племінниця, дочка її сестри ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначила, що дійсно прізвище ОСОБА_3 у паспорті громадянина України та у Реєстраційному номері облікової картки платника податків зазначалось, як « ОСОБА_5 ». Стверджує, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 – це одна й та ж сама особа – її сестра, якій належала квартира АДРЕСА_2 , 1/2 частку якої свідок їй подарувала. 
Заслухавши пояснення заявника та її представника, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Так, відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, 19 серпня 1988 року ОСОБА_8 уклав шлюб із ОСОБА_9 , про що було складено відповідний актовий запис №832. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на « ОСОБА_10 ».
Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_11 , батьками якої вказані: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , ОСОБА_12 уклав шлюб із ОСОБА_11 , яка після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на « ОСОБА_10 », про що 15 червня 2021 року було складено відповідний актовий запис №241.
Згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , такий видано 15 травня 1997 року на ім`я « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Разом із тим, у вказаному паспорті на 13 сторінці зазначено зареєстроване місце проживання як: АДРЕСА_1 .
Відповідно до Довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 09.02.1998 року, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка одержала ідентифікаційний номер зазначено як: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
19 липня 2011 року державним нотаріусом Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Кучман І.І. на ім`я ОСОБА_3 було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом (ВРМ №002532), зареєстроване в реєстрі за №2-2321, а саме на: 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно до Витягу про державну реєстрацію прав №30800809, виданого 30 липня 2011 року Комунальним підприємством Дніпропетровської обласної Ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», 1/2 частка квартири АДРЕСА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину (ВРМ №002532) від 19.07.2011 року на праві приватної спільної часткової власності була зареєстрована за ОСОБА_3 . 
Відповідно до Договору дарування 1/2 (однієї другої) частки квартири від 23.02.2013 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М., зареєстрованого у реєстрі за №148, ОСОБА_4 передала 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 у особисту приватну власність ОСОБА_3 .
Згідно Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Згідно Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 06 березня 2024 року Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , про що Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було складено відповідний актовий запис №392.
Відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 17 вересня 2024 року повторно, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , про що Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було складено відповідний актовий запис №392.
30 серпня 2024 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Русавською Тамарою Василівною було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою ОСОБА_1 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що право встановлювальні документи видані на ім`я ОСОБА_3 . 
Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання в порядку встановленому ЦПК України.
Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року (із змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.
Згідно із листом Верховного Суду України 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що помилкове зазначення прізвища ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у правовстановлюючих документах виникла у результаті неоднозначного перекладу. Факт належності померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 за життя правовстановлюючих документів, а саме: Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.07.2011 року, виданого Сьомою криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого у реєстрі за №2-2321, та Договору дарування 1/2 (однієї другої) частки квартири від 23.02.2013 року, посвідченого Четвертою криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого у реєстрі за №148, підтверджується письмовими доказами, копії яких є в матеріалах справи, а також показаннями свідка, допитаного у судовому засіданні, що дає суду підстави для встановлення даного факту та має для заявника юридичне значення, оскільки від цього залежить можливість реалізації її права на отримання спадщини після смерті матері.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 23, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, – 

ВИРІШИВ:

Заявлені вимоги  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючих документів, а саме: Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.07.2011 року, виданого Сьомою криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого у реєстрі за №2-2321, на ім`я ОСОБА_3 , та Договору дарування 1/2 (однієї другої) частки квартири від 23.02.2013 року, посвідченого Четвертою криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого у реєстрі за №148, на ім`я ОСОБА_3 . 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Попов.