Справа № 404/2650/25 
Номер провадження 2/404/897/25 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року Фортечний районний суд міста Кропивницького в складі:
Головуючого судді – Іванової Н.Ю. 
при секретарі - Коцюбі Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного провадження цивільну справу за позовом Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути із відповідача заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 
14931,09 грн., з яких: основний борг в сумі 14233,19 грн.; 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 158,60 грн.; інфляційні втрати відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 539,30 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн.
Вказував, що позивач відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», починаючи з 01 квітня 2012 року надає споживачам послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.
Шляхом відкриття особового рахунку № НОМЕР_1 між сторонами виникли фактичні договірні відносини щодо надання послуг з водопостачання та водовідведення. Також, правовідносини між сторонами було закріплено та врегульовано в договорі про надання населенню послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення від 05 жовтня 2019 року. 
Споживачам послуг за адресою: АДРЕСА_1 надано послуги в період з 01 травня 2021 року по 28 лютого 2025 року включно, з яких послуги на суму 14 233,19 грн., станом на дату подання позову. 
Крім того, на підставі ст. 625 ЦК України було нараховано індекс інфляції та 3 % річних.
Ухвалою судді від 16 травня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду.
Відповідач подала відзив, у якому вказувала, що договір про надання послуг не є дійсним. Розрахунок наданий позивачем про заборгованість також є недійсним та вона з ним не погоджується. 
Вказувала, що за адресою де вона проживає з 29 вересня 2025 року зареєстровано 2 особи. До 29 вересня 2025 року було зареєстровано 3 особи. Це колишня невістка, яка з 2017 року за даною адресою не проживає. За її проханням була зареєстрована за адресою для того, щоб дитина могла проходити обстеження у місті. Проживає невістка у Малій Висці. 
Відповідач зазначала, що відповідно довідки позивача про нарахування плати та розмір платежів виникло багато питань. Також, позивачем пропущено строк позовної давності. 
Позивачем був знятий лічильник води з абонентського обліку незаконно, без двостороннього акту, де фіксуються останні показники лічильника, пломби і стан лічильника. На даний час нараховується борг по середньому розрахунку води. Вона є пенсіонером, хворіє на цукровий діабет, серцево-судинні захворювання, гіпертонію. 
Представником позивача подано до суду відповідь на відзив. Вказано, що в абонентній базі Кропивницького ВКГ ОКВП «Дніпро-Кіровоград» за адресою відповідача було зареєстровано розподільчий прилад обліку води КВ-1,5 заводський № 458035 та КВ-15, заводський № 536232, які підлягали повірці у ІІ кварталі 2022 року (інформація про це зазначена у повідомленні про повірку № 000000354666).
Відповідач не забезпечив повірку лічильника у 2 кварталі 2022 року та протягом трьох місяців з дати закінчення опалювального сезону 2023 року вузол розподільного обліку відповідача через відсутність планової повірки був знятий з обліку, нарахування за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, в період з 01 січня 2024 року по лютий 2025 року, проводилось за відповідними нормами водоспоживання.
Рішенням Кіровоградської обласної ради від 20 травня 2016 року № 82 «Про затвердження нормативів питного водопостачання населення в населених пунктах, що обслуговуються ОКВП «Дніпро-Кіровоград» встановлено норматив питного водопостачання населення на рівні 7,7 м3 на місяць на одну особу у житлових будинках з централізованою каналізацією, з ваннами та газовими (електро-) водопідігрівачами. 
Згідно з витягом з реєстру мешканців міста Кропивницького, доданого до позовної заяви, за адресою відповідача зареєстровано 3 особи. 
Враховуючи відсутність лічильника води у відповідача кількість наданих послуг нараховувалася йому за нормами споживання на 3 особи (7,7 кубів х 3 особи = 23,1 кубів в місяць) за період з 01 січня 2024 року по лютий 2025 року включно. 
За період з травня 2021 року по грудень 2023 року кількість наданих послуг нараховувалася йому за показниками розподільчих лічильників (останні покази 997 куб м та 712 куб м).
Період виникнення заборгованості відповідача у даній справі виник з травня 2021 року, і враховуючи дату звернення з позовом до суду та продовження строків позовної давності на строк дії карантину та військового стану, позивачем не допущено пропуск строків позовної давності.
Відповідач не реалізовував у передбаченому діючим законодавством порядку своє право на неоплату вартості послуг, а відтак за відсутності у нього приладів обліку позивачем було правомірно нараховано кількість спожитих послуг за діючими нормами споживання.
Відповідач помилково ототожнює відсутність письмового договору з відсутністю цивільних правовідносин та помилково зазначає про відсутність у нього обов`язку здійснювати оплату комунальних послуг. За таких обставин відзив відповідача не спростовує вимоги позовної заяви та не повинен братися судом до уваги.
У судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлялись належним чином. 
Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. 
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», починаючи з 01 квітня 2012 року надає споживачам послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.
Шляхом відкриття особового рахунку № НОМЕР_1 між сторонами виникли фактичні договірні відносини щодо надання послуг з водопостачання та водовідведення. 
Також, правовідносини між сторонами було закріплено та врегульовано в договорі про надання населенню послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення від 05 жовтня 2019 року. 
В абонентній базі Кропивницького ВКГ ОКВП «Дніпро-Кіровоград» за адресою відповідача було зареєстровано розподільчий прилад обліку води КВ-1,5 заводський № 458035 та КВ-15, заводський № 536232, які підлягали повірці у ІІ кварталі 2022 року (інформація про це зазначена у повідомленні про повірку № 000000354666).
Лічильник споживача не пройшов повірку він є засобом який не відповідає законодавчим вимогам встановленим до таких вимірювальних засобів, і результати роботи такого лічильника не можуть враховуватись як достовірні.
Як зазначав представник позивача, враховуючи те, що відповідач не забезпечив повірку лічильника у 2 кварталі 2022 року та протягом трьох місяців з дати закінчення опалювального сезону 2023 року вузол розподільного обліку відповідача через відсутність планової повірки був знятий з обліку, нарахування за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, в період з 01 січня 2024 року по лютий 2025 року, проводилось за відповідними нормами водоспоживання.
Рішенням Кіровоградської обласної ради від 20 травня 2016 року № 82 «Про затвердження нормативів питного водопостачання населення в населених пунктах, що обслуговуються ОКВП «Дніпро-Кіровоград» встановлено норматив питного водопостачання населення на рівні 7,7 м3 на місяць на одну особу у житлових будинках з централізованою каналізацією, з ваннами та газовими (електро-) водопідігрівачами. 
Згідно з витягом з реєстру мешканців міста Кропивницького, доданого до позовної заяви, за адресою відповідача зареєстровано 3 особи. 
Враховуючи відсутність лічильника води у відповідача кількість наданих послуг нараховувалася йому за нормами споживання на 3 особи (7,7 кубів х 3 особи = 23,1 кубів в місяць) за період з 01 січня 2024 року по лютий 2025 року включно. 
За період з травня 2021 року по грудень 2023 року кількість наданих послуг нараховувалася йому за показниками розподільчих лічильників (останні покази 997 куб м та 712 куб м).
Відносини, що виникають у процесі провадження метрологічної діяльності, регулюються Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (далі Закон про метрологію).
Відповідно до частини першої статті 17 Закону про метрологію законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки (далі – ЗВТ), що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.
Прямий обов`язок споживача здійснити повірку розподільного вузла обліку води визначений нормами Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».
Відповідно до статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором. 
Міжповірочний інтервал лічильників води та теплолічильників становить 4 роки. 
Відповідно до п. 4 ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, відпускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки. 
Таким чином, якщо лічильник споживача не пройшов повірку він є засобом який не відповідає законодавчим вимогам встановленим до таких вимірювальних засобів, і результати роботи такого лічильника не можуть враховуватись як достовірні. 
Для доведення інформації до споживачів, щодо необхідності повірки розподільчих приладів обліку води підприємство завчасно розмістило відповідну інформацію в особистих кабінетах споживачів та офіційному вебсайті ОКВП «Дніпро Кіровоград». 
В особистому кабінеті споживача інформація відображена постійно в розділі: «Прилади обліку» та «Наступна повірка» де зазначено квартал та рік наступної повірки, а на початку кварталу в якому необхідно провести повірку, в особистому кабінеті споживача відображається повідомлення про планову повірку з зазначенням дати, місяця та року (ця обставина може бути підтверджена в разі надання позивачем доступу до свого особистого кабінету). 
Також повідомлення про необхідність проведення повірки розподільних приладів обліку друкуються в розрахункових листах, які доставляються щокварталу на адреси споживачів поштовим зв`язком, щоб останні мали достатньо часу здійснити повірку законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки. Підприємством формуються рахунки про сплату послуг один раз на місяць та доставляються споживачам через працівників АТ «Укрпошта».
Відповідно до Акту виконаних робіт від 30 квітня 2022 року АТ «Укрпошта» рахунок за квітень 2022 року, в якому міститься інформація про стан особового рахунку та повідомлення про необхідність здійснення повірки абоненту, доставлено. 
В повідомленні про необхідність повірки розподільчого приладу обліку води абонента було проінформовано - не оплачені до їх початку, роботи по обслуговуванню розподільних вузлів обліку не проводяться, недопуск для обслуговування розподільного приладу обліку у встановлений в даному повідомленні термін та не проведення обслуговування приладу обліку протягом поточного кварталу є підставою для зняття такого приладу з абонентського обліку з наступного за звітним кварталу.
З метою забезпечення єдності вимірювань у державі в умовах воєнного та надзвичайного стану Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 07 квітня 2023 року №440 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного та надзвичайного стану».
Дана постанова набрала чинності 04 червня 2023 року. 
Відповідно до пункту 3 Постанови подання на повірку лічильників води, газу, електроенергії, теплолічильників на території України, крім територій, зазначених у пунктах 1 і 2 цієї постанови, забезпечується протягом трьох місяців після закінчення опалювального періоду. 
Територія Кіровоградської області не віднесена нормативними актами до територій тимчасово окупованих, до територій активних бойових дій чи територій можливих бойових дій. 
Тобто, споживачі, які проживають на території Кіровоградської області повинні забезпечити проведення повірки лічильники води строк дії свідоцтв про повірку яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану (з 24 лютого 2022 року) протягом трьох місяців після закінчення опалювального періоду, у м. Кропивницькому опалювальний сезон закінчився 17 квітня 2023 року, з цієї дати споживачі м. Кропивницького, у яких минув термін повірки лічильників, повинні зробити її протягом трьох місяців. 
Відповідно до вимог п. 19, 22 Правил надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690 одиницею вимірювання обсягу спожитих споживачем послуг є кубічний метр. Обсяг наданих споживачеві послуг з централізованого водовідведення визначається на рівні обсягів спожитих ним послуг з централізованого водопостачання та постачання гарячої води. 
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» до встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку відповідно до вимог частини другої статті 3 цього Закону обсяги споживання гарячої чи питної води визначаються за показаннями вузлів розподільного обліку, а у разі їх відсутності - за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування. 
Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно п. 11 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. 
В порушення вказаної норми відповідач не повідомляла ОКВП «Дніпро Кіровоград» про кількість фактично проживаючих осіб, за своєю адресою.
Згідно п. 11-1 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення споживач зобов`язаний інформувати виконавця про тимчасову відсутність в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів (за відсутності приладів обліку); якщо період відсутності споживача та інших осіб перевищує шість місяців, споживач для реалізації права на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) у місячний строк з моменту закінчення кожного шестимісячного періоду зобов`язаний надавати виконавцю оновлену заяву з відповідними підтвердними документами в електронній або паперовій формі.
Відповідач не реалізовувала у передбаченому діючим законодавством порядку своє право на неоплату вартості послуг, а відтак за відсутності у нього приладів обліку позивачем було правомірно нараховано кількість спожитих послуг за діючими нормами споживання.
Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. 
Між Обласним комунальним виробничим підприємством «Дніпро-Кіровоград» та відповідачем за процедурою передбаченою частиною 5 статті 13 та частиною 7 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з 10 березня 2022 року було укладено індивідуальний договір приєднання, який вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на вебсайті ОКВП «Дніпро Кіровоград» (https://dnipro-kirovograd.com.ua/DogFiz публікація від 10 лютого 2022 року) власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги.
Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. 
За таких обставин відповідач помилково ототожнює відсутність письмового договору з відсутністю цивільних правовідносин та помилково зазначає про відсутність у нього обов`язку здійснювати оплату комунальних послуг. 
За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення боргу за послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 14233,19 грн. підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. 
Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.
Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг, належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
За вимогами ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Згідно з п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України 21 липня 2005 р. №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата вноситься не пізніше 20 числа місця, що настає за розрахунковим.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
У ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.
Згідно з п.1 ч.2 ст.7 Закону споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.
За змістом ст. 29 Закону надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.
Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08 жовтня 1992 року, встановлено, що власники та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Положеннями ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Так як цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, відповідач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг.
За правилами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13, за відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України.
Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.
Аналогічний висновок наведено у постанові Верховного Суду від 15.03.2018 у справі № 401/710/15-ц.
У зв`язку з виниклою у відповідача заборгованістю по оплаті водопостачання та водовідведення, позивач в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахував збитки від інфляції та 3% річних.
Щодо доводів відповідача про пропуск строків позовної давності суд зазначає наступне.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX) було визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільним Кодексом України та строки визначені Господарським кодексом України, а саме ст. 232, 269, 322, 324 продовжуються на строк дії такого карантину.
З 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року на усій території України було встановлено карантин відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами), від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID 19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». 
Законом України від 15.03.2022 (набув чинності 17.03.2022) «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктами 18 і 19 такого змісту: «18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
19. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257 — 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії». 
4 вересня 2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14.05.2025 № 4434-IX . 
Закон скасовує зупинення строків позовної давності на період дії воєнного стану, шляхом виключення п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України. 
Згідно ч. 1 п. 37 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 року № 690 оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиті послуги), якщо інший порядок та строки не визначені договором.
Період виникнення заборгованості відповідача у даній справі виник з травня 2021 року, і враховуючи дату звернення з позовом до суду та продовження строків позовної давності на строк дії карантину та військового стану, таким чином позивачем не допущено пропуск строків позовної давності.
Отже, беручи до уваги інформацію, що міститься у розрахунку заборгованості, інфляційної складової та 3% річних, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 14931,09 грн., з яких: основний борг в сумі 14233,19 грн.; 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 158,60 грн.; інфляційні втрати відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 539,30 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» заборгованість за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 14931,09 грн., з яких: основний борг в сумі 14233,19 грн.; 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 158,60 грн.; інфляційні втрати відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 539,30 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Відомості про учасників справи:
Позивач: Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград», код ЄДРПОУ 03346822, місцезнаходження: 25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, буд. № 19а.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Повний текст судового рішення складено 05.06.2026 року. 

Суддя Фортечного районного суду 
міста Кропивницького Н. Ю. Іванова