Справа №579/2414/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Моргун О. В.	
Номер провадження 33/816/773/26 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  172-20 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участю секретаря судового засідання Баришевої А.І. та захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Вернигори В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми в режимі відео конференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Вернигори В.М. на постанову Кролевецького районного суду Сумської області від 18 листопада 2025 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець, начальник відділення напрямків командного пункту штабу військової частини НОМЕР_1 , посвідчення офіцера НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , 

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн, - 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Кролевецького районного суду Сумської області від 18 листопада 2025 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.172-20 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн за те, що він 22 жовтня 2025 року близько 23 год 30 хв перебував на території військової частини НОМЕР_1 та виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у комунальному підприємстві “Кролевецька лікарня” Кролевецької міської ради. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст.172-20 КУпАП. 
Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Вернигора В.М. подав апеляційну скаргу в якій просив постанову судді Кролевецького районного суду Сумської області від 18 листопада 2025 року скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані про проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння посадовою особою, уповноваженою на його проведення начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах або командиром (начальником) військової частини, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів, або відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду.
Апелянт зазначав, що зі змісту протоколу А7029 №13 складеного 23.10.2025 року в м. Кролевець вбачається, що нібито 22.10.2025 року о 23:30 ОСОБА_1 знаходився на військовій службі в стані алкогольного сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби. Крім того із змісту вказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 о 23:30 був направлений до КП «Кролевецька лікарня» для огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто в зазначений час був вже в лікарні. При цьому до протоколу доданий висновок КП «Кролевецька лікарня» Кролевецької міської ради від 22.10.2025 року з якого вбачається наступне, що ОСОБА_1 був направлений на проведення огляду на стан сп`яніння 22.10.2025 23:20 , тобто на думку апелянта наявні розбіжності у часі. 
Звертав увагу, що письмові пояснення від імені ОСОБА_1 , які маються у матеріалах справи не можуть братися до уваги судом з огляду на те, що такі пояснення є незрозумілими по формі, відсутні будь- яка дата складання чи підписання, відсутній підпис та дата вживання алкоголю, місце вживання, також відсутній адресат.
Зазначав, що із матеріалів справи вбачається, що пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці його виявлення з ознаками алкогольного сп`яніння або безпосередньо в органі управління, у військовій частині, йому не пропонувалось, а одразу було доставлено для проведення такого огляду до закладу охорони здоров`я.
Стверджував, що 22.10.2025 ОСОБА_1 не перебував під час виконання обов`язків військової служби на території військової частини, не слідував до зони несення служби тощо.
Що складений протокол має суттєві недоліки, зокрема, суть адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки не розкрито суть порушення відповідно до вимог закону, відсутнє місце вчинення, а лише констатовано факт його вчинення, що є недопустимим, так як порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Вказував, що складений протокол не містить жодних відомостей про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння під час перебування на території військової частини, або під час виконання ним обов`язків військової служби, що є необхідною умовою наявності складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Стверджував, що також протокол не містить посилань на будь-які порушення положень Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України чи Дисциплінарного статуту Збройних Сил України
Таким чином, належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби матеріали справи не містять.
Також зазначав, що стороною захисту заявлено письмове клопотання про виклик свідків, а також витребування акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, при цьому суд відмовив у задоволені такого клопотання, жодним чином не обґрунтував таку позицію.
Також стороною захисту було надано письмове клопотання про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 з обґрунтуванням відсутності доказів вчинення такого правопорушення ОСОБА_1 , при цьому таке клопотання жодним чином не взято до уваги, та не вказано у оскаржуваній постанові взагалі.

Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Вернигору В.М., який повідомив, що ОСОБА_2 повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, просив проводити розгляд апеляційної скарги без його участі, вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити, скасувати оскаржувану постанову та закрити справу на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Апеляційний суд вважає, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказані вимоги закону суддею суду першої інстанції було дотримано в повному обсязі, а висновок щодо наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП є належним чином обґрунтованим та вмотивованим, з таких підстав.
24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому було неодноразово продовжено, та який діє і на даний час.
Відповідно до абз.5 ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Стаття 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, передбачає, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Так, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, та тягне за собою накладення штрафу від двохсот п`ятнадцяти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, була встановлена суддею з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, а саме:
- протоколу про адміністративне правопорушення А7029 №13 від 23.10.2025, який відповідає вимогам чинного законодавства, складений уповноваженою особою та в якому розкрито обставини вчиненого правопорушення;
- висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.10.2025, згідно якого у зазначений день ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння;
- письмових пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;
- заяви ОСОБА_1 ;
- службової характеристики на ОСОБА_1 ;
- витягу з наказу №217/нст від 30.07.2025 командира військової частини НОМЕР_1 ;
- довідки командира військової частини НОМЕР_1 ;
- копії посвідчення офіцера НОМЕР_2 .
Вказані докази були зібрані у передбаченому законом порядку, оцінені та проаналізовані суддею, і ставити під сумнів їх належність та допустимість у апеляційного суду підстави відсутні.
Крім того, апеляційний суд зауважує, що в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 , в якій останній зазначав про те, що свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення визнає повністю. 
Доводи захисника щодо порушення процедури огляду установленої Порядком направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 12.01.2024 № 32, а саме те, що матеріалах справи відсутні будь-які дані про проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння посадовою особою, уповноваженою на його проведення начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах або командиром (начальником) військової частини, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів, або відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду, апеляційний суд відхиляє виходячи з наступного. 
Порядок проведення огляду, затверджений Постановою КМУ від 12.01.2024 № 32, не встановлює безальтернативного обов`язку проведення першочергового огляду командиром виключно на місці за допомогою технічних засобів. 
Зокрема, відповідно до пункту 5 зазначеного Порядку, чітко передбачено, що огляд проводиться: уповноваженою посадовою особою - на місці вчинення (виявлення) правопорушення, а у разі неможливості провести огляд на місці вчинення (виявлення) правопорушення - безпосередньо в органі управління, у військовій частині (в установі, організації, на підприємстві, в закладі, підрозділі) з використанням спеціальних технічних засобів (засоби вимірювальної техніки, які відповідають законодавству, що містить вимоги до таких засобів) і тестів, які мають документ про відповідність; лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов спеціальну підготовку.
Зазначена норма передбачає можливість визначити стан сп`яніння як за допомогою технічних засобів на місці, так і шляхом проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я. Оскільки огляд ОСОБА_1 було проведено безпосередньо у КП «Кролевецька лікарня» КМР 22.10.2025, що повністю узгоджується з положеннями п. 6, 7 зазначеного Порядку, а результати огляду зафіксовані у відповідному висновку медичного закладу, який є належним, допустимим та безперечним доказом у розумінні ст. 251 КУпАП, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, повністю доведеною.
Доводи апелянта щодо розбіжності у часі, зазначеному в протоколі (близько 23:30) та у висновку лікарні (23:20), суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки зазначена розбіжність у 10 хвилин є суто технічною похибкою, яка не спростовує складу правопорушення, не порушує права на захист і не нівелює головного факту - офіційного медичного підтвердження перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння на території військової частини під час виконання обов`язків військової служби. 
Стосовно доводів захисника про неналежність письмових пояснень ОСОБА_1 через відсутність у них дати, підпису, адресата та деталей вживання алкоголю, суд зазначає, що дійсно у зазначеному документі відсутня дата його підписання. Проте, цей недолік не спростовує доказового значення пояснення, оскільки дата та обставини їх надання чітко й послідовно узгоджуються з іншими матеріалами справи. 
Крім того бланк пояснення містить виклад обставин події, а саме те, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої та власноручний підпис останнього, що підтверджує правильність зазначених у ньому відомостей. Відтак, оцінюючи докази в їх сукупності відповідно до ст. 252 КУпАП, суд визнає заповнений бланк пояснень належним і допустимим доказом. 
Твердження апелянта про те, що 22.10.2025 ОСОБА_1 не перебував на території військової частини і не слідував до зони служби, є безпідставними. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 24 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”, військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять). Оскільки ОСОБА_1 у визначений час знаходився в розташуванні військової частини НОМЕР_1 за місцем її дислокації та апеляційним судом не встановлено, що останній перебував у офіційній відпустці чи звільненні та апелянтом не надано відповідних доказів, факт перебування його у стані алкогольного сп`яніння повністю охоплюється складом правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП
Щодо доводів апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення не розкриває суті правопорушення та не містить місця його вчинення, що призвело до порушення права на захист, то суд зазначене відхиляє з огляду на таке. 
Відповідно до вимог статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. 
Як убачається зі змісту протоколу серії А7029 №13 від 23.10.2025 у ньому чітко зафіксовано, що ОСОБА_1 22.10.2025 близько 23:30 знаходився в стані алкогольного сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. Відсутність у протоколі вказівки на місце вчинення правопорушення є формальним недоліком, який не спростовує вину особи, а оскільки суть вчиненого правопорушення була повністю зрозумілою правопорушнику, його право на захист не порушено. 
Що стосується твердження апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, то їх апеляційний суд вважає безпідставними виходячи з наступного. 
Так, статтею 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння . 
Оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду, а навпаки, пройшов його у закладі охорони здоров`я, де лікар офіційно зафіксував та підтвердив наявність перебування військовослужбовця ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, склад правопорушення у його діях полягає саме у виконанні обов`язків військової служби в стані сп`яніння, в умовах особливого періоду. 
Відтак, відсутність у матеріалах справи даних про відмову від огляду є абсолютно логічною, не свідчить про відсутність складу правопорушення та не може бути підставою для закриття справи.
Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про відсутність у протоколі посилань на норми положень Статуту внутрішньої служби ЗСУ чи Дисциплінарного статуту ЗСУ, оскільки це не змінює суті правопорушення, не порушує право на захист та не спростовує факт правопорушення, підтверджений матеріалами справи. 
Інші доводи апеляційної скарги та аргументи захисника не спростовують висновків суду першої інстанції, не містять підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та фактично зводяться до незгоди з оцінкою доказів, наданою судом першої інстанції та помилкового тлумачення законодавства, а тому апеляційним судом відхиляються.
Отже, обґрунтованих доводів, які б вказували на безпідставність складання відносно ОСОБА_1 протоколу про військове адміністративне правопорушення та незаконність притягнення останнього до адміністративної відповідальності, апелянтом не наведено, і обставин, які б слугували підставою для закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, про що він просить в у поданій апеляційній скарзі, під час апеляційного перегляду даної справи встановлено не було.
Враховуючи вказані обставини, всупереч доводам апелянта, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді районного суду слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Кролевецького районного суду Сумської області від 18 листопада 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн 00 коп. - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Вернигори В.М. на цю постанову - без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає. 
Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.