Справа № 461/6526/25 Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф. 
Провадження № 22-ц/811/558/26 Доповідач в 2 інстанції: Савуляк Р.В. 
Провадження № 22-ц/811/809/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

07 травня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
Головуючого судді: Савуляка Р.В.
суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.
секретаря: Іванової О.О. 
з участю: представника приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. – Кусого А.В.,
представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 ,
представника ОСОБА_3 – ОСОБА_4 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 10 лютого 2026 року, представника приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича – Кусого Андрія Васильовича та Триструги Михайла Івановича на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 19 лютого 2026 року та у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М., заінтересована особа: ОСОБА_1 ,–

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2025 року ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М., заінтересована особа: ОСОБА_1 .
Скаргу мотивувала тим, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича від 18 липня 2025 року відкрито виконавче провадження № 78660589 з виконання виконавчого листа № 461/3008/24, виданого Галицьким районним судом м. Львова 18 липня 2025 року на виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 22 жовтня 2024 року, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 334872.17 грн.
В межах виконавчого провадження № 78660589 звернуто стягнення на її майно, а саме нежитлове приміщення загальною площею 128.5 кв.м. , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим призначено суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.
Вищезазначені нежитлові приміщення належать до об`єктів нерухомого майна, що підпадають під категорію «іншого володіння» фізичної особи.
Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду не інакше, як за вмотивованим рішенням суду.
Зазначала, що вона не надавала приватному виконавцю згоди на проникнення до належних їй приміщень, а приватний виконавець за такою не звертався до неї, про день та час проникнення до належних їй приміщень не повідомляв, відтак протиправно здійснив проникнення до нежитлових приміщень загальною площею 128.5 кв.м. , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 за відсутності санкції суду на такий доступ, без присутності понятих, без попередження власника майна.
Внаслідок протиправного проникнення до вищезазначених нежитлових приміщень складено Звіт про оцінку майна, а саме нежитлових приміщень загальною площею 128.5 кв.м. , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , який затверджено фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 05 серпня 2025 року.
Оскільки приватний виконавець незаконно проник до приміщень без рішення суду, вчиненні ним під час такого проникнення виконавчі дії від 08 серпня 2025 року також є протиправними та незаконними, а результати виконавчих дій, отримані або досягнуті приватним виконавцем з порушенням процедури або внаслідок незаконних дій та рішень, не можуть бути використані та вважатися законними, тому отримана внаслідок незаконних дій приватного виконавця оцінка майна, на яке звернуто стягнення, також є незаконною та не може використовуватися у виконавчому провадженні № 78660589.
З наведених підстав просила:
1. визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича з проникнення 05 серпня 2025 року без рішення суду до нежитлових приміщень адміністративного будинку загальною площею 128.5 кв.м., а саме до підвальних приміщень та приміщень першого поверху будинку АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ОСОБА_3 ;
2. визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, які вказані в АСВП в «Інформації про виконавче провадження» по виконавчому провадженні № 78660589: Назва виконавчої дії: Експертна оцінка майна; Дата виконавчої дії: 08.08.2025; Приватний виконавець Білецький І.М., Львівська обл.; Дата та місце проведення експертизи: 08.08.2025, Майно боржника оцінене експертом: нежитлові підвальні приміщення 1-го поверху загальною площею 128.5 кв.м., місцезнаходження: АДРЕСА_1 ;
3. визнати неправомірним та скасувати отриманий у виконавчому провадженні № 78660589 Звіт про оцінку майна, а саме нежитлових підвальних приміщень та приміщень першого поверху, загальною площею 128.5 кв.м., що належать ОСОБА_3 та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , затверджений фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 05 серпня 2025 року, зроблений на виконання постанови приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича від 01 серпня 2025 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 78660589.
06 лютого 2026 року представник ОСОБА_3 – Поліщук Сергій Володимирович подав заяву про залишення без розгляду наступних вимог скарги: визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, які вказані в АСВП в «Інформації про виконавче провадження» по виконавчому провадженні № 78660589: Назва виконавчої дії: Експертна оцінка майна; Дата виконавчої дії: 08.08.2025; Приватний виконавець Білецький І.М., Львівська обл.; Дата та місце проведення експертизи: 08.08.2025, Майно боржника оцінене експертом: нежитлові підвальні приміщення 1-го поверху загальною площею 128.5 кв.м., місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, які вказані в АСВП в «Інформації про виконавче провадження» по виконавчому провадженні № 78660589: Назва виконавчої дії: Експертна оцінка майна; Дата виконавчої дії: 08.08.2025; Приватний виконавець Білецький І.М., Львівська обл.; Дата та місце проведення експертизи: 08.08.2025, Майно боржника оцінене експертом: нежитлові підвальні приміщення 1-го поверху загальною площею 128.5 кв.м., місцезнаходження: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 10 лютого 2026 року клопотання представника ОСОБА_3 – Поліщука Сергія Володимировича про залишення частини вимог скарги без розгляду у цивільній справі за скаргою ОСОБА_3 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М., заінтересована особа: ОСОБА_1 – задоволено.
Залишено без розгляду наступні вимоги ОСОБА_3 за поданою нею скаргою:
визнати неправомірними дії приватного виконавця Білецького Ігоря Мироновича, як вказані в АСВП в «Інформації про виконавче провадження» по виконавчому провадженню № 786660589: Назва виконавчої дії: Експертна оцінка майна. Дата виконавчої дії: 08 серпня 2025 року. Державний виконавець , яким проведено дію: Приватний виконавець Білецький Ігор Миронович, Львівська обл. Дата та місце проведення експертизи: 08 серпня 2025 року. Майно боржника, оцінене експертом: нежитлові підвальні приміщення, та приміщення першого поверху загальною площею 128.5 кв.м., місцезнаходження: АДРЕСА_1 ;
визнати неправомірними та скасувати отриманий у виконавчому провадженні № 78660589 Звіт про оцінку майна, а саме, нежитлових підвальних приміщень та приміщень першого поверху загальною площею 128.5 кв.м, що належать на праві приватної власності ОСОБА_3 та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , затвердженого фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 05 серпня 2025 року, зробленого на виконання постанови приватного виконавця Білецького Ігоря Мироновича від 01 серпня 2025 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 786660589.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 19 лютого 2026 року скаргу ОСОБА_3 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М., заінтересована особа: ОСОБА_1 – задоволено.
Визнано неправомірними дії приватного виконавця Білецького Ігоря Мироновича з проникнення 05 серпня 2025 року без рішення суду до нежитлових приміщень адміністративного будинку загальною площею 128.5 кв.м., а саме до нежитлових приміщень та приміщення 1-го поверху будинку АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ОСОБА_3 .
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 04 березня 2026 року стягнуто з приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн.
Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 10 лютого 2026 року оскаржив приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович.
В апеляційній скарзі покликається на те, що розділом VII ЦПК України не передбачено порядку залишення скарги на рішення, дії або бездіяльність державного або приватного виконавця без розгляду.
Оскільки перше судове засідання відбулося 04 лютого 2026 року, а розгляд справи по суті починається з відкриття першого судового засідання, то в даному випадку відсутні підстави для часткового залишення вимог скарги без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
Звернення із заявою про залишення вимог скарги без розгляду унеможливлює вирішення спору по суті, навіть якщо на цьому наполягає відповідач.
Клопотання про залишення вимог скарги без розгляду є необґрунтованим та заявленим з метою недопущення прийняття несприятливого судового рішення для скаржника, що є зловживанням його процесуальними правами.
Просить ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 10 лютого 2026 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні клопотання відмовити у повному обсязі.
Крім того, ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 19 лютого 2026 року оскаржили представник приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича – Кусий Андрій Васильович та ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі представник приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича – Кусий Андрій Васильович покликається на те, що скарга не містить конкретного зобов`язання для державного виконавця, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо усунення порушення та відновлення порушеного права заявника, а оскаржуваною ухвалою не забезпечено ефективного правового механізму для відновлення порушених прав заявника.
Подана скарга не відповідає вимогам, передбаченим п. 5 ч. 3 ст. 448 ЦПК України, яка є спеціальною нормою,права, а саме, не містить ідентифікатора для повного доступу до інформації про виконавче провадження.
Вважає, що суд безпідставно відмовив у задоволенні його заяви про відвід, оскільки матеріали справи містять свідчення про те, що суд прийняв ухвалу про відеоконференцію та самостійно витребував докази, незважаючи на те, що такі могли бути надані скаржником, чим порушив .
З огляду на ухилення боржника від виконання судових рішень, з метою вчинення виконавчих дій, спрямованих на звернення стягнення на належне скаржнику нежитлове приміщення приватним виконавцем здійснено вихід за адресою знаходження нежитлових підвальних приміщень та приміщень 1-го поверху будинку АДРЕСА_1 та було встановлено, що приміщення використовується як стоматологічна клініка і доступ до приміщення є вільним.
Наявність режиму вільного доступу до приміщення свідчить про законність входження (потрапляння) особи у відповідне приміщення та правомірне її перебування там, а отже, виключається інкримінування кваліфікуючої ознаки такої як «проникнення». 
Приватний виконавець мав вільний доступ до нежитлових підвальних приміщень та приміщень 1-го поверху будинку АДРЕСА_1 , не застосовував примусу, не здійснював зламу чи силового проникнення, що свідчить про відсутність факту примусового проникнення.
У своїй скарзі скаржник не зазначає, які ж її права порушені в межах виконання судового рішення, яке вступило в законну силу, а відтак є обов`язковим до виконання.
Просить ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 19 лютого 2026 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні скарги відмовити.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на те, що задовольняючи скаргу ОСОБА_3 , суд керувався нормами, що регулюють порядок здійснення інших виконавчих дій, а саме, опис та арешт майна, які не є предметом скарги в даній справі, оскільки боржник у встановлений законом строк не оскаржувала постанову про арешт майна.
Вважає, що мета скарги полягала у скасуванні звіту про оцінку майна через незаконність проникнення приватного виконавця у нежитлові приміщення з метою уникнення виконання рішення суду, що набрало законної сили.
Оскаржувана ухвала суду не вирішує питання поновлення прав скаржника, а судом не враховано, що аналогічна скарга боржника, метою якої було скасування звіту про оцінку майна, уже розглянута.
Результат розгляду даної скарги буде використовуватися для інших судових процесів та як можливість перегляду за нововиявленими обставинами ухвали Галицького районного суду м. Львова від 10 лютого 2025 року щодо оскарження звіту про оцінку майна.
Подання скарги не для захисту порушеного права, а для використання процесуальних механізмів з метою збору матеріалів для іншого процесу є зловживанням правом, правовим наслідком якого може зокрема бути відмова у захисті цивільного права та інтересу, тобто, відмова у задоволенні скарги.
Подаючи фрагменти нарізок різними файлами з відеозаписів камери спостереження від 05 серпня 2025 року, ОСОБА_3 свідомо унеможливила встановлення судом всіх обставин справи та дій.
Просить ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 19 лютого 2026 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні скарги відмовити.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. – Кусого А.В. та представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на підтримання поданих апеляційних скарг, представника ОСОБА_3 – ОСОБА_4 на їх заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвал суду в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 10 лютого 2026 року не підлягає до задоволення, а апеляційні скарги представника приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. – Кусого А.В. та Триструги М.І. на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 19 лютого 2026 року підлягають до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Залишаючи частину вимог скарги без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що представник скаржника скористався своїм правом на залишення частини вимог скарги без розгляду, яке не суперечить вимогам чинного законодавства України та не порушує законних прав та інтересів сторін.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке. 
Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Відповідно до п.п. 4 п. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності) в інтересах яких заявлено вимоги (принцип диспозитивності цивільного судочинства).
Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду судом справи без прийняття рішення суду у зв`язку із виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Частина 9 ст. 10 ЦПК України передбачає, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).
Розділом VII ЦПК України (судовий контроль за виконанням судових рішень), не передбачено порядку залишення скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, без розгляду, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для застосування аналогії закону.
Аналіз вищенаведених норм права вбачається, що скаржник, який звернувся до суду зі скаргою на дії виконавця, має такі ж права і обов`язки як і позивач, в тому числі і право звернутись до суду з заявою про залишення скарги без розгляду.
Отже, право скаржника (чи його представника) на ініціювання перед судом вирішення питання про залишення частини вимог скарги без розгляду може бути реалізоване до початку розгляду справи по суті.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова від 14 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М., заінтересована особа: ОСОБА_1 та призначено справу до розгляду на 19 серпня 2025 року.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 28 серпня 2025 року скаргу ОСОБА_3 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, заінтересована особа: ОСОБА_1 , – повернуто без розгляду.
Постановою Львівського апеляційного суду від 15 грудня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 – задоволено, ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 28 серпня 2025 року – скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова від 30 січня 2026 року прийнято до розгляду скаргу ОСОБА_3 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, заінтересована особа: ОСОБА_1 та призначено судове засідання на 04 лютого 2026 року.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 04 лютого 2026 року розгляд справи відкладено на 10 лютого 2026 року.
Із заявою про залишення без розгляду частини вимог скарги, а саме: визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, які вказані в АСВП в «Інформації про виконавче провадження» по виконавчому провадженні № 78660589: Назва виконавчої дії: Експертна оцінка майна; Дата виконавчої дії: 08.08.2025; Приватний виконавець Білецький І.М., Львівська обл.; Дата та місце проведення експертизи: 08.08.2025, Майно боржника оцінене експертом: нежитлові підвальні приміщення 1-го поверху загальною площею 128.5 кв.м., місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, які вказані в АСВП в «Інформації про виконавче провадження» по виконавчому провадженні № 78660589: Назва виконавчої дії: Експертна оцінка майна; Дата виконавчої дії: 08.08.2025; Приватний виконавець Білецький І.М., Львівська обл.; Дата та місце проведення експертизи: 08.08.2025, Майно боржника оцінене експертом: нежитлові підвальні приміщення 1-го поверху загальною площею 128.5 кв.м., місцезнаходження: АДРЕСА_1 , представник скаржника звернувся 06 лютого 2026 року через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, тобто до початку розгляду справи по суті.
Таким чином, скаржник скористалася процесуальним правом на залишення частини вимог поданої нею скарги без розгляду, яке не може бути обмежене судом. 
Закріплене за позивачем право на подання заяви про залишення позову без розгляду є абсолютним і не залежить від думки інших учасників процесу. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд.
При цьому звернення із заявою про залишення скарги без розгляду робить неможливим вирішення спору, навіть якщо на цьому наполягають інші учасника справи.
Враховуючи принцип диспозитивності цивільного процесу, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для залишення частини вимог скарги ОСОБА_3 без розгляду (вимоги 2, 3).
Доводи апеляційної скарги приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича про те, що залишення без розгляду частини вимог скарги унеможливлює вирішення спору по суті, є необґрунтованими, оскільки суперечать принципу диспозитивності цивільного процесу (вимога 1).
Задовольняючи скаргу ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з того, що приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович здійснив проникнення до належних боржнику нежитлових підвальних приміщень та приміщення першого поверху загальною площею 125.5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 без судового рішення та без згоди боржника, що свідчить про неправомірність дій приватного виконавця.
Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не може погодитися з наступних мотивів.
Згідно з ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Пунктом 9 частини 3 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно частини четвертої статті 10 ЦПК України.
Виконання судового рішення відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»).
Згідно з ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Згідно з ч. 1,2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 22 жовтня 2024 року у справі № 461/3008/24 Позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 13000152.22 грн. за договором позики від 12 лютого 2016 року, зареєстрованого у реєстрі за № 250, та договором про внесення змін до договору позики від 23 червня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1347, посвідчених приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Сиротяком Ю.Р.
У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 звернуто стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно: нежитлові приміщення адміністративного будинку, загальною площею 128,5 кв.м., а саме: нежитлові підвальні приміщення та приміщення першого поверху, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ОСОБА_3 , на підставі договору дарування, посвідченого 13 червня 2015 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тимків І.М., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 657783446101, в рахунок погашення за договором позики від 12 лютого 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 250, та договором про внесення змін до договору позики від 23 червня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1347, посвідчених приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Сиротяком Ю.Р., заборгованості у розмірі 13000152.22 грн. шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 12590.01 грн. 
У решті позовних вимог відмовлено.
Постановою Львівського апеляційного суду від 25 червня 2025 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 06 листопада 2025 року, апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задоволено частково.
Рішення Галицького районного суду міста Львова від 22 жовтня 2024 року змінено, виклавши другий, третій та четвертий абзаци його резолютивної частини у новій редакції, а саме:
«Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 14 334 872 (чотирнадцять мільйонів триста тридцять чотири тисячі вісімсот сімдесять дві) грн. 17 коп. боргу за Договором Позики від 12 лютого 2016 року та Договором про внесення змін до Договору позики від 23 червня 2018 року, посвідчених приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Сиротяком Ю.Р. в реєстрі за N 250 і N 1347 відповідно, що складається з:
-8 021 999 грн. 59 коп. – основна сума боргу за договором позики;
-1 424 536 грн. 75 коп. - прострочені проценти за ставкою 20 % за користування позикою за період від 12 лютого 2016 року до 23 червня 2018 року;
-3 727 482 грн. 54 коп. - прострочені проценти за ставкою 10 % за користування позикою за період від 23 червня 2018 року до 12 лютого 2023 року;
-1 160 853 грн. 29 коп. - інфляційні втрати, нараховані на проценти за користування позикою, за період від 12.03.2016 року до 24.02.2022 року.
В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у розмірі 14 334 872 (чотирнадцять мільйонів триста тридцять чотири тисячі вісімсот сімдесять дві) грн. 17 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки - нежитлові приміщення адміністративного будинку загальною площею 128,5 кв.м., а саме: нежитлові підвальні приміщення та приміщення 1-го поверху будинку АДРЕСА_1 , які на підставі Договору дарування, посвідченого 13 червня 2015 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тимків І.М., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 657783446101, належать на праві власності ОСОБА_3 , шляхом продажу цього предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій у межах процедури виконавчого провадження відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 34 633 (тридцять чотири тисячі шістсот тридцять три) грн. 19 коп. в якості різниці судових витрат, які понесли сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
18 липня 2025 року на виконання вищезазначеного рішення суду Галицьким районним судом м. Львові видано виконавчий лист № 461/3008/24.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича від 18 липня 2025 року відкрито виконавче провадження № 78660589 з виконання виконавчого листа № 461/3008/24, виданого Галицьким районним судом м. Львова від 18 липня 2025 року.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича від 21 липня 2025 року в межах виконавчого провадження № 78660589 описано та накладено арешт на майно: нежитлові підвальні приміщення та приміщення 1-го поверху загальною площею 128.5 кв.м., реєстраційний номер 657783446101, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належать боржнику ОСОБА_3 .
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича від 21 липня 2025 року в межах виконавчого провадження № 78660589 накладено арешт на нерухоме майно: нежитлові підвальні приміщення та приміщення 1-го поверху загальною площею 128.5 кв.м., реєстраційний номер 657783446101, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належать боржнику ОСОБА_3 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 14 334 872.17 грн.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича від 01 серпня 2025 року в межах виконавчого провадження № 78660589 призначено суб`єкта оціночної діяльності–суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_5 , якого зобов`язано надати звіт про вартість майна, а саме: нежитлових підвальних приміщень та приміщення 1-го поверху загальною площею 128.5 кв.м., реєстраційний номер 657783446101, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
01 серпня 2025 року приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький І.М. надіслав ОСОБА_3 повідомлення про проведення виконавчих дій, яким повідомив боржника, що в межах виконавчого провадження № 78660589 з метою повного та фактичного виконання рішення суду приватним виконавцем за участю суб`єкта оціночної діяльності–суб`єкта господарювання 05 серпня 2025 року з 10.00 год до 12.00 год. буде проводитися огляд нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 . 
08 серпня 2025 року ФОП ОСОБА_5 затверджено Звіт про оцінку майна, а саме: нежитлових підвальних приміщень та приміщення 1-го поверху загальною площею 128.5 кв.м., що належать на праві приватної власності ОСОБА_3 та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 05 серпня 2025 року.
Звертаючись до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М, ОСОБА_3 обґрунтовує її тим, що для здійснення огляду належних їй нежитлових приміщень приватний виконавець проник до належних їй нежитлових приміщень без вмотивованого рішення суду, чим порушив вимоги ст. 439 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.
Рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника – фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.
Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.
Отже, за змістом наведених норм проникнення у житло чи іншого володіння боржника, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.
Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.
Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.
Такі правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/41727/19-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 761/37339/19.
Разом з тим, повідомленням про вчинення виконавчих дій приватний виконавець повідомив боржника про проведення ним огляду нежитлових підвальних приміщень та приміщення 1-го поверху загальною площею 128.5 кв.м., реєстраційний номер 657783446101, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , 05 серпня 2025 року.
Прибувши у визначений час, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький І.М. безперешкодно потрапив у вищезазначені нежитлові приміщення та провів огляд цих приміщень. 
Матеріали справи не містять х доказів, які б свідчили про те, що боржник перешкоджав приватному виконавцю виконавчого округу Львівської області Білецькому І.М. безперешкодно проходити до належних ОСОБА_3 нежитлових приміщень.
Водночас для реалізації права на примусове проникнення до житла, як державним, так і приватним виконавцем мають бути надані до суду переконливі докази, які б свідчили про боржник перешкоджає виконавцю безперешкодно проходити до належних йому приміщень. 
Оскільки доказів перешкоджання боржником у здійсненні виконавчих дій матеріали справи не містять, у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича не було підстав для звернення до суду з поданням про примусове проникнення до належних боржнику нежитлових приміщень в порядку, передбаченому ч. 1ст. 439 ЦПК України.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича при здійсненні огляду нежитлових підвальних приміщень та приміщення 1-го поверху загальною площею 128.5 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 в межах виконавчого провадження № 78660589, відповідають вимогам чинного законодавства, вони були спрямовані на виконання судових рішень, які набрали законної сили, тому відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М., заінтересована особа: ОСОБА_1 .
Зазначені обставини суд першої інстанції не врахував та дійшов помилкового висновку про задоволення вимог скарги.
У разі скасування рішення у справі, ухвалене додаткове рішення втрачає силу. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі.
Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 756/4441/17 та від 24 січня 2024 року у справі № 752/1058/23.
З урахуванням того, що ухвала Галицького районного суду м. Львова від 19 лютого 2026 року підлягає скасуванню, то ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 04 березня 2026 року про стягнення з приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича на користь ОСОБА_3 8000 гривень витрат на професійну правничу допомогу також належить скасувати.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). 
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 10 лютого 2026 року – залишити без задоволення.
Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 10 лютого 2026 року – залишити без змін.
Апеляційні скарги представника приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича – Кусого Андрія Васильовича та ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 19 лютого 2026 року – задовольнити.
Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 19 лютого 2026 року – скасувати та ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М., заінтересована особа: ОСОБА_1 – відмовити.
Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 04 березня 2026 року про стягнення з приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича на користь ОСОБА_3 8000 гривень витрат на професійну правничу допомогу – скасувати. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 18 травня 2026 року. 

Головуючий: Савуляк Р.В. 

Судді: Крайник Н.П. 

Шандра М.М.