П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/31633/25 	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Тарновецького І.І.,
суддів: Бойка А.В.,
Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №420/31633/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, –
В С Т А Н О В И В :

У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому просив: 
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо звернення до органів Національної поліції України у зв`язку з необхідністю доставлення ОСОБА_1 для складення протоколу про адміністративне правопорушення; 
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиключення з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації щодо ОСОБА_1 про порушення ним правил військового обліку та розшук ТЦК та СП;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію щодо ОСОБА_1 про порушення ним правил військового обліку та розшук ТЦК та СП; 
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 вжити невідкладних заходів реагування та сприяння, спрямованих на направлення повідомлення до органів Національної поліції України про відкликання звернення щодо необхідності доставлення ОСОБА_1 до територіального центру комплектування та соціальної підтримки з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо звернення до органів Національної поліції України у зв`язку з необхідністю доставлення ОСОБА_1 для складення протоколу про адміністративне правопорушення.
Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиключення з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації щодо ОСОБА_1 про порушення ним правил військового обліку та розшук ТЦК та СП.
Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невжиття невідкладних заходів реагування та сприяння, спрямованих на направлення повідомлення до органів Національної поліції України про відкликання звернення щодо необхідності доставлення ОСОБА_1 до територіального центру комплектування та соціальної підтримки з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію щодо ОСОБА_1 про порушення ним правил військового обліку та розшук ТЦК та СП.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 вжити невідкладних заходів реагування та сприяння, спрямованих на направлення повідомлення до органів Національної поліції України про відкликання звернення щодо необхідності доставлення ОСОБА_1 до територіального центру комплектування та соціальної підтримки з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2025 року заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задоволено частково.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн.
У задоволенні решти заявлених вимог відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2025 року та додатковим рішенням від 26 грудня 2025 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 подав апеляційні скарги.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2026 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2025 року повернуто апелянту.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2026 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2025 року залишено без задоволення, а зазначене додаткове рішення – без змін.
19 травня 2026 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час апеляційного перегляду справи.
Заперечення щодо заяви про ухвалення додаткового судового рішення від ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду не надходили.
Разом з тим, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд не позбавлений обов`язку перевірити дійсність, необхідність, розумність та співмірність заявлених до відшкодування витрат незалежно від подання іншою стороною відповідних заперечень.
Такий підхід відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду щодо необхідності перевірки реальності, необхідності та розумності витрат, заявлених до відшкодування.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів виходить із такого.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно із частинами першою, третьою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання такої допомоги за рахунок держави.
За змістом частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Приписами частини четвертої статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.
Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених під час апеляційного перегляду справи витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правничої допомоги, ордер адвоката, акт приймання-передачі наданих послуг та детальний опис виконаних робіт.
Відповідно до поданих документів розмір витрат на професійну правничу допомогу, заявлений до відшкодування, становить 10000 грн.
Вирішуючи питання щодо розміру витрат, які підлягають відшкодуванню, колегія суддів враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц та від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21, відповідно до яких під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд має виходити з критеріїв реальності, необхідності, розумності та співмірності таких витрат.
Також колегія суддів враховує правовий висновок, викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 лютого 2024 року у справі №910/9714/22, у якій наголошено на необхідності оцінки співмірності заявлених витрат зі складністю справи, характером виконаних робіт, часом та обсягом наданих адвокатом послуг.
Колегія суддів враховує, що предметом апеляційного перегляду у даній справі було виключно додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2025 року щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу.
При цьому апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2025 року ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2026 року повернуто апелянту у зв`язку з неусуненням недоліків.
Отже, під час апеляційного розгляду не здійснювався перегляд рішення суду по суті спору та не надавалася оцінка обставинам, які стали підставою для часткового задоволення адміністративного позову. Таким чином, обсяг правничої допомоги у суді апеляційної інстанції був істотно обмежений питанням законності додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.
При цьому підготовка правової позиції не потребувала дослідження фактичних обставин спору по суті, доказів, які стали підставою для ухвалення рішення суду першої інстанції, та аналізу матеріалів адміністративної справи в повному обсязі.
Крім того, справа розглядалася судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження без проведення судових засідань та без участі представника позивача.
З поданого детального опису робіт убачається, що правнича допомога в суді апеляційної інстанції полягала переважно у підготовці відзиву на апеляційну скаргу щодо законності додаткового рішення суду першої інстанції про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.
Колегія суддів також враховує, що фактично надана правнича допомога зводилася до підготовки одного процесуального документа – відзиву на апеляційну скаргу щодо додаткового рішення суду першої інстанції, без участі у судових засіданнях та без здійснення інших процесуальних дій у суді апеляційної інстанції.
З огляду на наведене колегія суддів доходить висновку, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються належними доказами та пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Водночас, враховуючи предмет апеляційного перегляду, відсутність перегляду рішення суду по суті спору, розгляд справи в порядку письмового провадження без проведення судових засідань, характер та обсяг фактично виконаних представником позивача робіт, колегія суддів вважає заявлений до відшкодування розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000 грн таким, що не відповідає критеріям розумності та співмірності.
За таких обставин заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення підлягає частковому задоволенню, а справедливим, розумним та співмірним розміром витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , колегія суддів вважає 1000 грн.
Керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 252, 308, 321, 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, –
П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №420/31633/25 – задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу, понесені під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.
У задоволенні решти заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення – відмовити.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: І.І. Тарновецький

Судді: А.В. Бойко

О.А. Шевчук