Справа № 712/1826/26
Провадження № 2/712/2369/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2026 року Соснівський районний суд м. Черкас у складі:
головуючого судді – Пересунька Я.В., 
при секретарі – Руденко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом, -
в с т а н о в и в:
1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
1.1. У лютому 2026 року адвокат Хмельницька Л.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до Соснівського районного суду м. Черкас із указаним позовом, в якому просить визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , терміном 2 (два) місяці, який рахувати з дня набрання рішення законної сили.
1.2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , останнім місцем проживання якої була квартира АДРЕСА_1 . 
1.3. Під час генерального прибирання у вказаній квартирі 03 січня 2026 року позивачка знайшла заповіт від 05 червня 2007 року, згідно з яким ОСОБА_3 заповіла все своє майно ОСОБА_1 , 1966 року народження, та ОСОБА_2 , 1961 року народження, в рівних частинах кожній.
1.4. Оскільки позивачка не знала про наявність заповіту, то не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 у 6-місячний строк.
1.5. Крім того, матір за життя завжди говорила їй особисто та всім їхнім родичам на сімейних святах, що квартиру АДРЕСА_1 вона заповідає своїй дочці ОСОБА_2 , оскільки при купівлі квартири остання в 2003 році давала значні особисті кошти на прибдання цього нерухомого майна.
1.6. Вже 06 січня 2026 року позивачка усно звернулась до державної нотаріальної контори щодо питання прийняття спадщини за заповітом, на що їй усно було розяснено, що вона на три дні пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини.
1.7. 14 січня 2026 року позивачка звернулася до Третьої черкаської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 , але 02 лютого 2026 року нотаріус Третьої черкаської державної нотаріальної контори винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з підставі пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.
1.8. Позивачка вважає, що необізнаність про наявність заповіту є поважною причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини.
1.9. Відзиву на позов від Черкаської міської ради до суду не надходило.
1.10. Відповідач ОСОБА_2 надіслала до суду заяву від 19 березня 2026 року, в якій вказала що визнає позов сестри ОСОБА_1 та не заперечує проти визначення останній додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 їх матері ОСОБА_3 . Пропуск сестрою строку звернення із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_2 обгрунтовує тим, що за життя мати завжди говорила, що заповість квартиру саме їй, оскільки ОСОБА_2 дала батькам більшу частину коштів для придбання цієї квартири. Такі обставини та відсутність обізнаності сестри про дійсний зміст заповіту матері, на думку ОСОБА_2 , є поважною підставою для пропуску сестрою строку для прийняття спадщини. 
1.11. Такі ж пояснення ОСОБА_2 підтвердила в судовому засіданні в телефонному режимі.
2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі
2.1. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас від 16 лютого 2026 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; витребувано докази.
2.2. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду. 
2.3. У судовому засіданні 21 квітня 2026 року позивач та адвокат позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. 
Позивачка ОСОБА_1 додатково пояснила, що батьки купували спірну квартиру у місті Черкаси у 2003 році і більшу частину грошових коштів на її придбання давала сестра ОСОБА_2 , тому весь цей час батьки за їх життя казали, що квартира буде спадщиною сестри. Позивачка нормально це сприйняла і ніколи навіть питання не ставила щодо квартири. Вона постійно здійснювала догляд за матір`ю протягом останніх років, але мати помирала дуже важко через перенесений інсульт та цукровий діабет. Тому після смерті матері позивачка довгий час не могла психологічно налаштуватись щоб прибрати в її квартирі. Коли подруги прийшли привітати позивачку з ОСОБА_4 народження 03 січня 2026 року (субота), вона попросила їх допомогти прибрати в квартирі матері. У понеділок 05 січня 2026 року, після проведеної педради в школі, позивачка пішла з подругами прибирати у вказаній квартирі і під час прибирання одна з подруг знайшла в тумбочці під телевізором документи на квартиру, серед яких і заповіт матері, складений нею ще в 2007 році на обох дочок – позивачку та відповідачку ОСОБА_2 . Це стало великою несподіванкою для позивачки, про що вона того ж вечора повідомила по телефону сестру. У відповідь ОСОБА_2 сказала їй про те, що теж не подавала заяв про прийняття спадщини після смсерті матері, оскільки вважала, що саме ОСОБА_1 успадкувала квартиру, так як доглядала за матір`ю до її смерті. Позивачка також просила врахувати, що хоч між нею та сестрою нормальні відносини, але сестра є досить жорсткою людиною за характером, у зв`язку з чим позивачка не мала змоги обговорити з сестрою питання спадкування раніше. За таких обставин вже 06 січня 2026 року позивачка усно звернулась до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй розяснили, що вона пропустила декілька днів для прийняття спадщини та має звернутись до суду з позовом. Що через декілька днів вона подала до Третьої черкаської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті матері, а після відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину – і до суду з цим позовом. 
За таких обставин позивачка просила врахувати її необізнаність про існування заповіту матері на обох дочок та незначний час між тим, коли вона дізналась про існування заповіту та часом зверненням до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
2.4. Представник Черкаської міської ради Кирман В.О. у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі. Щодо заявлених вимог покладається на розсуд суду та просить прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.
2.5. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, повідомлялась судом про час та місце розгляду справи.
3. Положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини 
3.1. За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
3.2. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
3.3. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
3.4. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
3.5. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
3.6. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
3.7. Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
3.8. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
3.9. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України).
3.10. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261–1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої – п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
3.11. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
3.12. Згідно із ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
3.13. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що якщо особа не прийняла спадщину в установлений законом строк, вона може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (абз.1 п. 24 Постанови). 
3.14. Частиною 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
3.15. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
4. Фактичні обставини, встановлені судом
4.1. Судом установлено, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 04 липня 2025 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
4.2. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, що складається з квартири АДРЕСА_1 .
4.3. Квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 18 липня 2003 року та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 червня 2007 року. 
4.4. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 21/2026, заведеної Третьої черкаської дерєжавною нотаріальною конторою, 05 червня 2007 року ОСОБА_3 склала заповіт, нотаріально посвідчений нотаріусом Третьої черкаської державної нотаріальної контори, згідно з яким заповіла все своє майно ОСОБА_1 , 1966 року народження, та ОСОБА_2 , 1961 року народження, в рівних частинах кожній.
Відомості про те, що нотаріус повідомляла, зокрема, ОСОБА_1 , про наявність заповіту ОСОБА_3 – матеріали спадкової справи не містять.
Станом на 03 липня 2025 року у квартирі АДРЕСА_1 , була зареєстрованою лише ОСОБА_3 .
Із матеріалів спадкової справи також вбачається, що 14 січня 2026 року ОСОБА_1 звернулась до Третьої черкаської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері, в якій вказала що про існування заповіту їй стало відомо лише 05 січня 2026 року під час прибирання в квартирі матері.
Інші особи із заявами про прийняття спадщини не звертались.
4.5. 02 лютого 2026 року нотаріус Третьої черкаської державної нотаріальної контори Ворона І.В. винесла постанову про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки ОСОБА_1 пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. 
4.6. Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснила, що є подругою ОСОБА_1 ще з шкільних часів. Свідок також знає батьків позивачки, оскільки коли вона як вчитель організовувала екскурсії до міста Києва, то з дітьми часто зупинялись у них коли ті жили в місті Борисполі. Свідку також відомо, що у позивачки є сестра ОСОБА_2 , яку свідок бачила тільки декілька разів. Батьки позивачки померли: спочатку батько, а в 2025 році – мати ОСОБА_3 . Перед смертю за матір`ю постійно доглядала ОСОБА_1 : готувала їжу, прибирала, купувала продукти та ліки. Водночас у ОСОБА_1 були нормальні відносини із сестрою ОСОБА_2 
03 січня 2026 року свідок разом із ОСОБА_6 прийшла до позивачки щоб підтримати і привітати її з Днем народження, хоч та і не святкувала через смерть матері. Під час розмови ОСОБА_1 попросила допомогти з генеральним прибиранням у квартирі матері, на що свідок та ОСОБА_6 погодились. 
05 січня 2026 року після роботи вони втрьох пішли до квартири АДРЕСА_1 та почали прибирання у різних кімнатах. Під час сортування документів у тумбі під телевізором свідок знайшла документи на квартиру, серед яких був і заповіт матері позивачки. У вказаному заповіті від 2007 року було вказано, що ОСОБА_3 заповідає все її майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у рівних частинах. Коли свідок сказала про знахідку ОСОБА_1 , то вона була дуже здивована, адже мати завжди їй казала, що заповість квартиру ОСОБА_7 , оскільки саме остання дала батькам значну частину коштів на придбання цієї квартири. Із реакції ОСОБА_1 було помітно, що вона вперше бачила цей заповіт та не очікувала, що мати так розпорядиться на випадок своєї смерті.
4.7. Свідок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суду повідомила, що знає ОСОБА_1 приблизно із 1989 року і з того часу перебуває з нею в дружніх відносинах. Свідок також була знайома із матір`ю позивачки – ОСОБА_3 , яка проживала у своїй квартирі АДРЕСА_1 . Крім того, свідок знає, що у позивачки є рідна сестра ОСОБА_2 , яка проживає в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області. 
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 виповнилось 60 років, але вона не святкувала через смерть матері. Не зважаючи на це, свідок разом із ОСОБА_5 вирішили підтримати подругу та прийшли привітати її з Днем народження. Після привітання ОСОБА_1 попросила їх допомогти з прибиранням у квартирі матері, оскільки до того часу ОСОБА_1 не наважилась це зробити через важкий психологічний стан. 
У понеділок 05 січня 2026 року, орієнтовно після обіду, вони втрьох прийшли до квартири АДРЕСА_1 та почали прибирання. Свідок прибирала на кухні, а ОСОБА_5 – в залі. Під час прибирання ОСОБА_5 знайшла в тумбі під телевізором документи на квартиру, серед яких був і заповіт на ОСОБА_1 та її сестру ОСОБА_2 , датований 2007 роком. Коли ОСОБА_1 побачила заповіт, то сильно здивувалась, адже вважала, що мати заповіла квартиру ОСОБА_2 , про що постійно говорила за життя. Свідок не була присутньою на похороні ОСОБА_3 , оскільки на той час перебувала за кордоном, а після похорону ніколи не задавала питань ОСОБА_1 з приводу квартири. Свідку також відомо, що буквально на наступний день після того, коли було знайдено заповіт, ОСОБА_1 ходила до нотаріуса щодо прийняття спадщини, але в цьому було відмовлено через пропуск строку на прийняття спадщини. 
5. Оцінка Суду
5.1. Під час розгляду справи суд зауважує, що свобода заповіту охоплює особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належно вираженим, підлягає правовій охороні і після смерті заповідача. Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також неодмінність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання. Тобто, складаючи заповіт, спадкодавець виражає свою волю на набуття спадкоємцем права на визначене в ньому майно.
5.2. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
5.3. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
5.4. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
5.5. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, що випливає з принципу свободи заповіту, проте таку необізнаність суд не повинен ототожнювати з його (спадкоємця) незнанням про його право на спадкування загалом, оскільки в такому випадку особа з незалежних від неї причин не вчиняє юридично значущих дій, які пов`язані з набуттям нею певних прав, що випливають із спадкування.
5.6. Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
5.7. Крім того, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту визнано достатньою підставою для надання додаткового строку для прийняття спадщини і Касаційним цивільним судом Верховного Суду (такий правовий висновок викладений у постановах ВС від 10 січня 2019 року у справі № 263/1221/17; від 17 березня 2021 року у справі № 308/4272/19; від 22 лютого 2021 року у справі № 644/7785/19), та Великою палатою Верховного Суду (постанова від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23).
5.8. Оцінені судом докази дають підстави для висновку про те, що за життя ОСОБА_3 , її дочка ОСОБА_1 була переконана, що мати заповіла свою квартиру АДРЕСА_1 іншій дочці ОСОБА_2 , оскільки саме остання дала батькам у 2003 році більшу частину грошових коштів для придбання цієї квартири.
5.9. Ці ж обставини підтвердила і ОСОБА_2 у заяві від 19 березня 2026 року та в судовому засіданні 21 квітня 2026 року, а також свідки в судовому засіданні. 
5.10. Враховуючи викладене, а також беручи до уваги: необізнаність ОСОБА_1 до 05 січня 2026 року про дійсний зміст заповіту матері щодо розпорядження належною матері квартирою АДРЕСА_1 ; відсутність у матеріалах справи доказів повідомлення позивачки нотаріусом про існування заповіту матері на її ім`я та незначний строк звернення ОСОБА_1 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (14 січня 2026 року) після віднайдення тексту заповіту (05 січня 2026 року), – суд вважає що строк звернення із такою заявою пропущено ОСОБА_1 з поважних причин. 
5.11. Оскільки позивачка в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, не може захистити своє порушене право на спадщину, то враховуючи правовий висновок ВП ВС від 26 червня 2024 року у справі 686/5757/23 в сукупності з обставинами справи та в сукупності з принципом свободи заповіту як фундаментальним принципом спадкового права, суд дійшов висновку визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини у два місяці з дня набрання законної сили цим рішенням суду.
Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 82, 133, 223, 258, 259, 263, 265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд - 
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 – задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) додатковий строк у два місяці з дня набрання законної сили цим рішенням суду – для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 ).
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів.
Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Черкаським апеляційним судом, якщо таке рішення не буде скасовано.
Повне найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 . 
Відповідач: Черкаська міська рада, код ЄДРПОУ: 25212542, місцезнаходження: 18001, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 36.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .
Повний текст рішення суду складено 27 квітня 2026 року.
Суддя: Я.В. Пересунько