КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Апеляційне провадження 
№ 22-ц/824/9199/2026 

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2026року  місто Київ
справа № 377/627/18

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.
суддів: Таргоній Д.О., Голуб С.А.
за участю секретаря судового засідання - Балкової А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_1 на ухвалу Славутицького міського суду Київської області від 09 лютого 2026 року, постановлену під головуванням судді Малишенко Т.О., повний текст ухвали складено 09 лютого 2026 року, у справі за скаргою боржника ОСОБА_1 на дії заступника начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Приліпка Владіслава Олеговича про зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку заборгованості по аліментам, заінтересована особа: стягувач ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

28 червня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії заступника начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Приліпка В.О., в якій просив:
визнати неправомірними дії заступника начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Приліпка В.О. у відмові в проведенні перерахунку заборгованості за аліментами у виконавчому провадженні НОМЕР_4;
зобов`язати заступника начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Приліпка В.О. провести перерахунок заборгованості за аліментами в межах виконавчого провадження НОМЕР_4 з урахуванням виписки з карткового рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) в AT КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_3 , за період з 21 травня 2017 року по 22 серпня 2024 року. 
В мотивування вимог посилався на те, що постановою заступника начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Приліпко В.О. від 08 січня 2019 року на підставі виконавчого листа №377/627/18, виданого Славутицьким міським судом відкрито виконавче провадження НОМЕР_4 про збільшення розміру аліментів, які стягуються на підставі рішення Славутицького міського суду від 24 лютого 2010 року з нього на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі з 700 грн. до 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Вказував, що 08 липня 2024 року державним виконавцем було проведено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, згідно якого заборгованість зі сплати аліментів станом на 01 липня 2024 року становила 194484,89 грн.
Зазначав, що фактична сума заборгованості є меншою, що підтверджується випискою з карткового рахунку його матері, ОСОБА_3 , № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) в AT КБ «ПРИВАТБАНК» за період з 21 травня 2017 року по 22 серпня 2024 року, через який він за відсутністю у нього карткового чи іншого рахунку частково сплачував аліменти дочці на картковий рахунок «Junior» у AT КБ «ПРИВАТБАНК», а саме ним сплачено аліменти на неповнолітню дитину.
04 червня 2025 року ним на ім`я заступника начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Приліпка В.О. будо подано клопотання про розрахунок його заборгованості у виконавчому провадженні НОМЕР_4.
Вказував, що листом заступника начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Приліпка В.О. від 24 червня 2025 за №16669, яке отримано ним 24 червня 2025 року, його повідомлено, що відповідно до розрахунку від 08 липня 2024 заборгованість зі сплати аліментів, з 01 липня 2024 року становила 194484,89 грн.
Однак, при перевірці матеріалів виконавчого провадження було встановлено, що державним виконавцем було допущено технічну помилку та не враховано повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 дочки ОСОБА_6 , у зв`язку із чим було проведено новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 24 червня 2025 року, згідноякого заборгованість зі сплати аліментів становить 190936,49 грн.
Посилався на те, що при здійсненні перерахунку заборгованості по аліментам станом на 24 червня 2025 року не враховано суму вже сплачених ним аліментів.
Ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 09 лютого 2026 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 .
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, боржник  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просив оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким скаргу задовольнити. 
На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що судом першої інстанції було неправильно надано оцінку виплатам відповідно виписки з карткового рахунку № НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 ) в AT КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_3 за період з 21 травня 2017 року по 22 серпня 2024 року.
Вказував, що судом першої інстанції не встановлено будь-яких цивільно-правових договорів між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , відповідно яких ОСОБА_3 мала б сплачувати будь-які кошти крім його аліментів.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції боржник підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.
Заступник начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Приліпка В.О., заінтересована особа: стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 
Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з'явилися у судове засідання, оскільки відповідно до положень ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення боржника, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах виконавчого провадження НОМЕР_4 відсутні будь-які квитанції про сплату особисто боржником ОСОБА_1  на користь  ОСОБА_5 аліментів на утримання дочки ОСОБА_6 .
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Славутицького міського суду Київської області від 24 лютого 2010 року з    ОСОБА_1  на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до її повноліття у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн., починаючи з 28 січня 2010 року.
24 лютого 2010 року на підставі даного рішення було видано виконавчий лист №2-150/10.
Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, станом на 01 вересня 2018 року заборгованість ОСОБА_1 по аліментам становила 58764,32 грн.
Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 07 листопада 2018 року у справі №377/627/18 збільшено розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Славутицького міського суду Київської області області від 24 лютого 2010 року з ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення донькою ОСОБА_6 повноліття. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_6 за період з 28 січня 2010 року по 05 вересня 2018 року у розмірі 58764,32 грн.
Постановою в.о. начальника Славутицького міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Приліпка В.О. відкрито виконавче провадження НОМЕР_4 з виконання виконавчого листа №377/627/18, виданого 13 грудня 2018 року Славутицьким міським судом Київської області.
З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженні НОМЕР_4 вбачається, що станом на 01 липня 2024 року заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів становить 194484,89 грн.
04 червня 2025 року ОСОБА_1 звернувся з клопотанням до заступника начальника Славутицького міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Приліпка В.О., в якому просив зробити перерахунок його заборгованіості зі сплати аліментів.
Листом від 24 червня 2025 року заступник начальника Славутицького міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській областіПриліпко В.О. повідомив ОСОБА_1 про те, що при перевірці матеріалів виконавчого провадження було встановлено, що державним виконавцем було допущено технічну помилку та не враховано повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 дочки ОСОБА_6 , у зв`язку з чим було проведено новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 24 червня 2025 року, згідно якого заборгованість зі сплати аліментів становить 190936,49 грн.
Звертаючись до суду з даною скаргою, заявник посилався на те, що він не погоджується з розрахунком заборгованості, оскільки заступником начальника Славутицького міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Приліпко В.О. при проведенні розрахунку заборгованості не були враховані платежі здійснені його матір'ю ОСОБА_3 на рахунки ОСОБА_6 та ОСОБА_2 відповідно до виписки з карткового рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) в AT КБ «ПРИВАТБАНК» за період з 21 травня 2017 року по 22 серпня 2024 року.
Заперечуючи проти скарги, заступник начальника Славутицького міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській областіПриліпко В.О. посилався на те, що на підставі заяви ОСОБА_2 від 12 вересня 2025 року про зарахування аліментів на загальну суму 86150 грн., проведено перерахунок заборгованості зі сплати аліментів згідно якого заборгованість зі сплати аліментів станом на 25 вересня 2025 року становить 104788,50 грн. У зв`язку із тим, що в матеріалах виконавчого провадження НОМЕР_4 відсутні будь-які квитанції про сплату особисто боржником ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дочки ОСОБА_6 та є лише копія виписки ОСОБА_3 з АТ «ПРИВАТБАНК» наданою боржником ОСОБА_1 про перерахування аліментів, де одержувачем зазначено ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , призначення платежу в більшості платежів зазначено аліменти, але так як не має ПІБ та РНОКПП платника аліментів (боржника), ПІБ та РНОКПП отримувача аліментів (стягувана), номеру квитанції, платіжного доручення чи платіжної інструкції провести перерахунок заборгованості зі сплати аліментів не вбачається можливим.
ОСОБА_2 у письмових поясненнях, які були надані до суду першої інстанції вказувала на те, що ОСОБА_8 з моменту відкриття виконавчого провадження і по теперішній час не здійснював жодного платежу по сплаті аліментів на дочку. Твердження боржника про те, що він сплачував аліменти через карту його матері не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_3 добровільно здійснювала платежі для оплати додаткових уроків з іноземної мови онучки і такі платежі не мали відношення до ОСОБА_8 . Зазначала, що ОСОБА_8 не надав доказів, що його матір діяла за його дорученням і перераховувала кошти на сплату аліментів.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Згідно зі статтею 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень в Україні покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців), а згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів. У разі самостійного надіслання стягувачем виконавчого документа безпосередньо підприємству, установі, організації, фізичній особі - підприємцю чи фізичній особі, зазначеним у частині першій статті 7 цього Закону, індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (частина перша статті 71 Закону України «Про виконавче провадження»).
Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (частина восьма статті 71 Закону України «Про виконавче провадження»).
Пунктом 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.
Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.
Системний аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Як вбачається з матеріалів справи, боржник ОСОБА_1 звертався неодноразово до заступника начальника Славутицького міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Приліпка В.О. з клопотаннями про перерахунок заборгованості з урахуванням платежів, які були здійснені його матір`ю ОСОБА_3 відповідно до виписки з карткового рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) в AT КБ «ПРИВАТБАНК» за період з 21 травня 2017 року по 22 серпня 2024 року.
Листами від 11 грудня 2024 ку, 28 квітня 2025 року заступник начальника Славутицького міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Приліпко В.О. повідомив боржника, що провести перерахунок заборгованості на підставі виписки не вбачається можливим, оскільки у копії виписці не зазначено ПІБ та РНОКПП платника аліментів, ПІБ та РНОКПП отримувача аліментів, номер квитанції, платіжного доручення чи платіжної інструкції.
Як вбачається з виписки по картковому рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) в AT КБ «ПРИВАТБАНК» за період з 21 травня 2017 року по 22 серпня 2024 року, яка долучена до матеріалів справи, ОСОБА_3 у вказаний період щомісяця здійснювалися платежі, де одержувачами платежів зазначено: ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , а призначення платежів - аліменти (т.1 а.с.218-220). 
Стягувач ОСОБА_2 не заперечувала факт отримання від боржника ОСОБА_1 у період з березня 2019 року по серпень 2024 року коштів у розмірі 86150 грн. та у заяві від 12 вересня 2025 року адресованою заступнику начальника Славутицького міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Приліпку В.О. просила зарахувати вказані кошти як сплату боржником заборгованості по аліментам.
Щодо решти платежів, які були здійснені ОСОБА_3 , ОСОБА_2 вказувала на те, що це не були аліменти, оскільки бабуся перераховувала кошти своїй онучці.
Водночас чинне законодавство не передбачає права та обов`язку у державного виконавця вимагати від боржника надання квитанцій із зазначенням призначення грошових переказів на ім`я стягувача й не враховувати безпосередньо копії наданих квитанцій.
Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі №642/6906/16-ц (провадження №61-26229св18), від 18 листопада 2020 року у справі №648/1102/19 (провадження №61-7500св20), від 26 травня 2021 року у справі №569/11466/20 (провадження №61-1534св21).
У постанові від 06 грудня 2023 року у справі №127/901/18 (провадження №61-4529св23) Верховний Суд вказав, що незазначення у квитанціях відомостей про призначення платежу як «аліменти» не спростовує того факту, що перерахунок коштів на користь стягувача боржник здійснював саме з метою утримання дітей.
У постанові від 01 серпня 2019 року в справі №642/6906/16-ц Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що відсутність інших, окрім аліментних, грошових зобов`язань між стягувачем та боржником, відсутність відмови стягувача від отримання грошових переказів, здійснених боржником, а також неможливість самостійно вказувати призначення платежу у таких грошових переказах може свідчити про добровільне виконання боржником своїх обов`язків.
Матеріали справи не містять відомостей щодо відмови стягувача від отримання грошових переказів, здійснених матір`ю ОСОБА_1 . 
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що він не завжди мав стабільний дохід, а тому його матір здійснювала сплату за нього аліментів на користь ОСОБА_2 .
Реалізовуючи стандарт переважаючої переконливості в оцінці обставин справи, що переглядається, та доказів, поданих учасниками справи, виписки по рахунку ОСОБА_3 , наданої на підтвердження сплати боржником на користь стягувача аліментів, колегія суддів, враховуючи систематичний характер переказів з призначенням платежу «аліменти» від імені ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 , ОСОБА_2 вважає, що зазначені суми переказів мали бути враховані заступником начальника Славутицького міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській областіПриліпко В.О. при обрахунку заборгованості ОСОБА_1 за аліментами, оскільки доказів на підтвердження наявності інших зобов`язань матері боржника перед стягувачем у матеріалах справи немає, як і не надано доказів відмови останньої від отримання грошових переказів від матері боржника, що також у сукупності з іншими доказами доводить, що грошові кошти, сплачені від імені ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 , ОСОБА_2 є саме аліментами на дитину.
На вищезазначене суд першої інстанції уваги не звернув, а відтак дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 .
На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Славутицького міського суду Київської області від 09 лютого 2026 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Скаргу боржника ОСОБА_1 на дії заступника начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Приліпка Владіслава Олеговича про зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку заборгованості поаліментам, заінтересована особа: стягувач ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії заступника начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Приліпка Владіслава Олеговича у відмові в проведенні ОСОБА_1 перерахунку заборгованості за аліментами у виконавчому провадженні НОМЕР_4.

Зобов`язати заступника начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Приліпка Владіслава Олеговича здійснити перерахунок заборгованості  ОСОБА_1 за аліментами в межах виконавчого провадження НОМЕР_4 з урахуванням платежів здійснених матір'ю боржника ОСОБА_3 відповідно до виписки з карткового рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) в AT КБ «ПРИВАТБАНК» за період з 21 травня 2017 року по 22 серпня 2024 року, одержувачі платежів зазначено: ОСОБА_6 , ОСОБА_2 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 29 травня 2026 року. 

Головуючий:

Судді: