ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 650/263/25    Головуючий у 1-й інстанції: Сікора О.О.
Номер провадження: 22-ц/819/924/26      Доповідач: Воронцова Л.П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя- доповідач): Воронцової Л.П.,
суддів: Майданіка В.В.,
Радченка С.В.,
секретар: Андреєва В.В.,
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів",
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Керімов Алік Замірович, на заочне рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 07 жовтня 2025 року в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ :
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У січні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (скорочене найменування - ТОВ "ФК "ЄАПБ")звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 05 січня 2024 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису укладено договір позики № 2546515, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит на поточні потреби в сумі 10 000 грн. Товариство свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, однак відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 45 875 грн, із яких: 10 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 35 875 грн - заборгованість за відсотками.
Крім того, 29 лютого 2024 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису укладено договір позики № 79452121, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит на поточні потреби в сумі 10 000 грн. Товариство свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, однак відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 34 390 грн, із яких: 10 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 24 390 грн - заборгованість за відсотками.
14 червня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. 
Відповідно до Реєстру боржників № 26 від 24 червня 2024 року до договору факторингу № 14/06/21, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики № 2546515 від 05 січня 2024 року на суму 45 875 грн, із яких: 10 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 35 875 грн - заборгованість за відсотками.
Згідно із реєстром боржників № 27 від 19 липня 2024 року до договору факторингу № 14/06/21, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики № 79452121 від 29 лютого 2024 року на суму 34 390 грн, із яких: 10 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 24 390 грн - заборгованість за відсотками.
18 грудня 2023 року між ТОВ "Аванс Кредит" та ОСОБА_1 у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису укладено кредитний договір № 29467-12/2023, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит на поточні потреби в сумі 10 000 грн. Товариство свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, однак відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 22 499 грн 93 коп., із яких: 8 999 грн 96 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 13 499 грн 97 коп. - заборгованість за відсотками.
21 жовтня 2024 року між ТОВ "Аванс Кредит" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 21102024, відповідно до якого ТОВ "Аванс Кредит" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "Аванс Кредит" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. 
Відповідно до Реєстру боржників від 21 жовтня 2024 року до договору факторингу № 21102024, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № № 29467-12/2023 на суму 22 499 грн 93 коп., із яких: 8 999 грн 96 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 13 499 грн 97 коп. - заборгованість за відсотками.
Крім того, 30 січня 2024 року між ТОВ "Аванс Кредит" та ОСОБА_1 у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису укладено кредитний договір № 46552-01/2024, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит на поточні потреби в сумі 5 000 грн. Товариство свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, однак відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 16 152 грн 50 коп., із яких: 4 970 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 11 182 грн 50 коп. - заборгованість за відсотками.
20 серпня 2024 року між ТОВ "Аванс Кредит" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 20082024, відповідно до якого ТОВ "Аванс Кредит" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "Аванс Кредит" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. 
Відповідно до Реєстру боржників від 20 серпня 2024 року до договору факторингу № 20082024, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 46552-01/2024 на суму 16 152 грн 50 коп., із яких: 4 970 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 11 182 грн 50 коп. - заборгованість за відсотками.
Просило суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" суму заборгованості: 
- за Договором позики № 2546515 в розмірі 45 875 грн, з яких: 10 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 35 875 грн - заборгованість за відсотками;
- за Договором позики № 79452121 в розмірі 34 390 грн, з яких: 10 000 грн - сума заборгованість за основною сумою боргу; 24 390 грн - заборгованість за відсотками;
- за Кредитним договором № 46552-01/2024 в розмірі 16 152 грн 50 коп., із яких: 4 970 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 11 182 грн 50 коп. - заборгованість за відсотками;
- за Кредитним договором № 29467-12/2023 в розмірі 22 499 грн 93 коп., із яких: 8 999 грн 96 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 13 499 грн 97 коп. - заборгованість за відсотками.
Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі: 118 917 грн 43 коп. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" понесені судові витрати у розмірі 3 028 грн. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Заочним рішенням Великоолександрівського суду Херсонської області від 07 жовтня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки кредитодавці свої зобов`язання за договорами виконали у повному обсязі, а відповідач не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості, що підтверджено наявними у справі доказами, відтак вважав заявлені позивачем вимоги обґрунтованими.
Ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 18 лютого 2026 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Керімов А.З., про перегляд заочного рішення суду від 07 жовтня 2025 року залишено без задоволення.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погоджуючись із заочним рішенням суду ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Керімов А.З.,подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив поновити строк на апеляційне оскарження заочного рішення суду, звільнити скаржника від сплати судового збору, скасувати заочне рішення Великоолександрівського суду Херсонської області від 07 жовтня 2025 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Рух справи в суді апеляційної інстанції
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 квітня 2025 року справа розподілена колегії суддів Херсонського апеляційного суду у складі головуючого (суддя-доповідач) Воронцової Л.П., судді: Майданік В.В., Радченко С.В.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 24 квітня 2026 року поновлено скаржнику строк на апеляційне оскарження заочного рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 07 жовтня 2025 року, в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк для надання доказів сплати судового збору.
04 травня 2026 року скаржник усунув недоліки апеляційної скарги.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 07 травня 2026 року відкрито апеляційне провадження.
12 травня 2026 року матеріали заяви надійшли до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 14 травня 2026 року справу призначено до розгляду в суді апеляційної інстанції на 09 червня 2026 року о 13 годині 00 хвилин. 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу і заперечення інших учасників справи
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції стягуючи із відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договорами позики № 2546515 від 05 січня 2024 року та № 79452121 від 29 лютого 2024 року безпідставно визнав доведеним факт заміни кредитора у зобов`язанні, оскільки на момент укладення 14 червня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" договору факторингу №14/06/21 права вимоги до ОСОБА_1 ще не існували, оскільки обидва договори позики були укладені значно пізніше, а також не дослідив факту належного повідомлення боржника про заміну кредитора та проігнорував його право вимагати докази переходу права вимоги. Суд першої інстанції не врахував ненадання позивачем належних, допустимих і достовірних доказів того, що відповідачу видано кредит саме у заявленій сумі та не перевірив правомірність та співмірність нарахованих процентів, оскільки у матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували факт надання кредиту, правильність нарахування відсотків, а також існування у позивача права грошової вимоги до відповідача. 
Щодо заборгованості за кредитними договорами № 46552-01/2024 від 30 січня 2024 року та № 29467-12/2023 від 18 грудня 2023 року, суд не врахував недоведеність належного переходу права вимоги за договорами факторингу № 20082024 від 20 серпня 2024 року та № 21102024 від 21 жовтня 2024 року, оскільки позивач не надав доказів фактичної оплати права вимоги первісному кредитору ТОВ "Аванс Кредит" та не довів факт отримання відповідачем належного письмового повідомлення про заміну кредитора із наданням доказів переходу прав. Крім того, суд не врахував, що позивачем не надано жодного первинного документа на підтвердження перерахування коштів на картковий рахунок відповідача у сумах 4970 грн (Договір № 46552-01/2024) та 8 999 грн 96 коп. (Договір № 29467-12/2023), оскільки надані "Реєстр боржників" та "Розрахунок заборгованості" є внутрішніми документами, що не підтверджують факт передачі коштів та виникнення основного боргу. Суд не врахував нікчемність умов договорів та неспівмірність процентних ставок, які є економічно необґрунтованим і підпадають під дію ст. 1212 ЦК України як безпідставне набуття майна, а також не застосував норми Закону України № 3498-ІХ від 22 листопада 2023 року, яким внесено зміни до ст. 8 Закону "Про споживче кредитування". 
Зазначив, що докази розміру витрат, які скаржник очікує понести у зв`язку з розглядом справи, у випадку їх зміни додатково будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду або до закінчення судових дебатів.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ "ФК "ЄАПБ" вважав доводи апеляційної скарги безпідставними, зазначив, що укладені із відповідачем кредитні договори відповідають вимогам закону, підписані в електронній формі, мають силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, оскільки без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу апелянтом на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори не було б укладено. Відповідачем умови кредитних договорів не виконувались, відповідно нарахування відсотків за користування кредитними коштами відповідно до умов кредитних договорів є правомірним і останній не звільняється від обов`язку виконання умов кредитних договорів та погашення заборгованості в повному обсязі. Заборгованість відповідача нарахована первісним кредитором за кожним укладеним договором та з моменту отримання права вимоги до відповідача за Договорами факторингу позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Позивачем надано до суду першої інстанції копії вищезаначених договорів відповідно до вимог законодавства, які є належними доказами існування правовідносин між відповідачем та первісними кредиторами. Інформація про перерахування грошових коштів на виконання умов договорів зберігається безпосередньо у кредитодавців, у зв`язку з чим ТОВ "ФК "ЄАПБ" не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, в тому числі які підтверджують факт перерахування кредитних коштів на рахунок позичальника, оскільки такі документи є банківською таємницею та відповідно до п. 35 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», формуються, складаються та зберігаються в установі банку, який видавав кредит. Апелянт, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, міг особисто отримати виписки з рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування/ отримання кредитних коштів, а також мав право подати до суду власний контррозрахунок або згідно ч. 1 ст. 106 ЦПК України висновок експерта, складений на його замовлення, але не скористався таким правом.
Щодо відступлення права вимоги до "ФК "ЄАПБ" зазначив, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до відповідача відбувся в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру боржників, після чого фактор став кредитором по відношенню до боржника, відтак підписані сторонами та скріплені їхніми печатками Акти прийому-передачі Реєстрів боржників підтверджують факт переходу права вимоги до "ФК "ЄАПБ" за кредитними договорами, укладеними з відповідачем. Обов`язок направлення повідомлення про відступлення права вимоги за кредитними договорами покладено на первісного кредитора (копії документів, які готувалися та направлялися первісним кредитором зберігаються безпосередньо в останнього), а неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора та не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.
В судове засідання апеляційної інстанції учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, місце і час розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
05 січня 2024 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису укладено договір позики № 2546515 (з фіксованою диференційованою ставкою), відповідно до умов якого позикодавець зобов`язується надати позичальнику у власність грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням електронного платіжного засобу, а позичальник зобов`язується повернути позичальнику таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (п. 1). Сума позики: 10 000 грн (п. 2.1); строк позики/строк договору, первісний строк: 30 днів (п. 2.2); базова процентна ставка за перший день користування позикою (фіксована) - 22,21% (п. 2.3); базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики - 3 % (фіксована), знижена процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики - 0,01 % (п. 2.4). Позичальник має право ініціювати укладення додаткового строку кредитування та/або строку виплати позики, установлених цим договором (пролонгація) на підставі поданого до позикодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження строку користування позикою здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права (п. 6). Договір підписано позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором yzI1VM1PJD (а.с. 9-12).
29 лютого 2024 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 79452121, відповідно до умов якого позикодавець зобов`язується надати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк для задоволення власних потреб (без конкретної споживчої мети) шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням електронного платіжного засобу, а позичальник зобов`язується повернути позичальнику таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (п. 1). Сума позики: 10 000 грн (п. 2.1); строк позики/строк договору, первісний строк: 30 днів (п. 2.2); процентна ставка (базова)/день - 2,5% (фіксована), денна процентна ставка/день (застосовується у відповідності до умов Програми лояльності протягом первісного строку кредитування) - 0,63 % (п. 2.3). Позичальник має право ініціювати укладення додаткового строку кредитування та/або строку виплати позики, установлених цим договором (пролонгація) на підставі поданого до позикодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження строку користування позикою здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права (п.6). Договір підписано позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором 86851 (а.с. 20-23).
14 червня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 13-14). 
28 липня 2021 року, 24 червня 2024 року та 19 липня 2024 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено додаткові угоди № 2, № 30 та № 31 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року (а.с. 15-16, 24).
Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників № 26 від 24 червня 2024 року клієнт: ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" передав, а Фактор: ТОВ "ФК "ЄАПБ" прийняв реєстр боржників № 26 від 24 червня 2024 року (а.с. 17).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 26 від 24 червня 2024 року до договору факторингу № 14/06/21, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики № 2546515 від 05 січня 2024 року на суму 45 875 грн, із яких: 10 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 35 875 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 18).
Згідно з розрахунком заборгованості, складеним представником ТОВ "ФК "ЄАПБ", заборгованість відповідача ОСОБА_1 за Договором позики № 2546515 від 05 січня 2024 року за період з 24 червня 2024 року по 30 листопада 2024 року є незмінною та складає 45 875 грн, з яких: 10 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 35 875 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 19).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 27 від 19 липня 2024 року до договору факторингу № 14/06/21, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики № 79452121 від 29 лютого 2024 року на суму 34 390 грн, із яких: 10 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 24 390 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 26).
Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників № 27 від 19 липня 2024 року клієнт: ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" передав, а Фактор: ТОВ "ФК "ЄАПБ" прийняв реєстр боржників № 27 від 19 липня 2024 року (а.с. 26).
Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного представником ТОВ "ФК "ЄАПБ", заборгованість відповідача ОСОБА_1 за Договором позики № 79452121 від 29 лютого 2024 року за період з 19 липня 2024 року по 30 листопада 2024 року є незмінною та складає 34 390 грн, з яких: 10 000 грн - сума заборгованість за основною сумою боргу; 24 390 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 27).
18 грудня 2023 року між ТОВ "Аванс Кредит" та ОСОБА_1 у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису укладено договір про надання фінансового кредиту № 29467-12/2023, відповідно до умов якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 10 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором (п.1). Тип кредиту: кредит; мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта; кредит надається строком на 120 днів; дата надання кредиту 18 грудня 2023 року; наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування; дата погашення кредиту - 15 квітня 2024 року (п. 1.2). Процентна ставка становить 2,5 % в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п. 1.2. цього договору (п. 1.4.1). Договір підписано позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором W2984 (а.с. 45-48).
21 жовтня 2024 року між ТОВ "Аванс Кредит" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 21102024, відповідно до якого ТОВ "Аванс Кредит" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "Аванс Кредит" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 51-53). 
Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 21 жовтня 2024 року до договору факторингу № 21102024, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № № 29467-12/2023 на суму 22 499 грн 93 коп., із яких: 8 999 грн 96 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 13 499 грн 97 коп. - заборгованість за відсотками (а.с. 55).
Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників від 21 жовтня 2024 року клієнт: ТОВ "Аванс Кредит" передав, а Фактор: ТОВ "ФК "ЄАПБ" прийняв реєстр боржників від 21 жовтня 2024 року (а.с. 54).
Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного представником ТОВ "ФК "ЄАПБ", заборгованість відповідача ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № 29467-12/2023 від 18 грудня 2023 року за період з 21 жовтня 2024 року по 30 листопада 2024 року є незмінною та складає 22 499 грн 93 коп., із яких: 8 999 грн 96 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 13 499 грн 97 коп. - заборгованість за відсотками (а.с. 56).
30 січня 2024 року між ТОВ "Аванс Кредит" та ОСОБА_1 у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису укладено договір про надання фінансового кредиту № 29467-12/2023, відповідно до умов якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором (п.1). Тип кредиту: кредит; мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта; кредит надається строком на 120 днів; дата надання кредиту 30 січня 2024 року; наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування; дата погашення кредиту - 28 травня 2024 року (п. 1.2). Процентна ставка становить 2,5 % в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п. 1.2. цього договору (п. 1.4.1). Договір підписано позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором W5871 (а.с. 33-36).
20 серпня 2024 року між ТОВ "Аванс Кредит" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 20082024, відповідно до якого ТОВ "Аванс Кредит" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "Аванс Кредит" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 39-41). 
Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 20 серпня 2024 року до договору факторингу № 20082024, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 46552-01/2024 на суму 16 152 грн 50 коп., із яких: 4 970 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 11 182 грн 50 коп. - заборгованість за відсотками (а.с. 43).
Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників від 20 серпня 2024 року клієнт: ТОВ "Аванс Кредит" передав, а Фактор: ТОВ "ФК "ЄАПБ" прийняв реєстр боржників від 20 серпня 2024 року (а.с. 42).
Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного представником ТОВ "ФК "ЄАПБ", заборгованість відповідача ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № 29467-12/2023 від 30 січня 2024 року за період з 20 серпня 2024 року по 30 листопада 2024 року є незмінною та складає 16 152 грн 50 коп., із яких: 4 970 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 11 182 грн 50 коп. - заборгованість за відсотками (а.с. 44).
Позиція суду апеляційної інстанції
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.
Відповідно до частин 1-3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права
Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із статтею 3 Закону України "Про електрону комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису, на умовах строковості, зворотності, платності, укладено договір позики № 2546515 (з фіксованою диференційованою ставкою) від 05 січня 2024 року та договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 79452121 від 29 лютого 2024 року.
Крім того, встановлено, що між ТОВ "Аванс Кредит" та ОСОБА_1 у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису, на умовах строковості, зворотності, платності, укладено договір про надання фінансового кредиту № 29467-12/2023 від 18 грудня 2023 року та договір про надання фінансового кредиту № 29467-12/2023 від 30 січня 2024 року.
Факт укладення вказаних кредитних договорів відповідачем не заперечується.
Щодо доводів скаржника про відступлення права вимоги, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Положеннями статтей 512, 514 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором.
Згідно з частиною 2 статті 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено.
Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Для підтвердження факту відступлення права вимоги, заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора.
У постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі №334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012 викладено висновки, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.
Так, 14 червня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 13-14). 
Згідно з п.1.1. договору факторингу, згідно умов цього договору фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту.
Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах Боржників, які формуються згідно Додатку №1 є невід`ємною частиною договору.
Згідно з п.1.2. перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників № 26 від 24 червня 2024 року клієнт: ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" передав, а Фактор: ТОВ "ФК "ЄАПБ" прийняв реєстр боржників № 26 від 24 червня 2024 року (а.с. 17).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 26 від 24 червня 2024 року до договору факторингу № 14/06/21, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики № 2546515 від 05 січня 2024 року на суму 45 875 грн, із яких: 10 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 35 875 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 18).
Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників № 26 від 24 червня 2024 року клієнт: ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" передав, а Фактор: ТОВ "ФК "ЄАПБ" прийняв реєстр боржників № 26 від 24 червня 2024 року (а.с. 17).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 27 від 19 липня 2024 року до договору факторингу № 14/06/21, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики № 79452121 від 29 лютого 2024 року на суму 34 390 грн, із яких: 10 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 24 390 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 26).
Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників № 27 від 19 липня 2024 року клієнт: ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" передав, а Фактор: ТОВ "ФК "ЄАПБ" прийняв реєстр боржників № 27 від 19 липня 2024 року (а.с. 26).
Крім того, вбачається, що 21 жовтня 2024 року між ТОВ "Аванс Кредит" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 21102024, відповідно до якого ТОВ "Аванс Кредит" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "Аванс Кредит" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 51-53). 
Відповідно до пункту 1.1. договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Відповідно до пункту 1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги до боржників заборгованості за кредитом та є невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 21 жовтня 2024 року до договору факторингу № 21102024, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № № 29467-12/2023 на суму 22 499 грн 93 коп., із яких: 8 999 грн 96 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 13 499 грн 97 коп. - заборгованість за відсотками (а.с. 55).
Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників від 21 жовтня 2024 року клієнт: ТОВ "Аванс Кредит" передав, а Фактор: ТОВ "ФК "ЄАПБ" прийняв реєстр боржників від 21 жовтня 2024 року (а.с. 54).
Крім того, 20 серпня 2024 року між ТОВ "Аванс Кредит" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 20082024, відповідно до якого ТОВ "Аванс Кредит" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "Аванс Кредит" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 39-41). 
Відповідно до п. 1.2., 1.3. договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.
В день, коли здійснюється перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно реєстру боржників в електронному вигляді за формою, наведеною в додатку №4 до цього договору, на підставі акту прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді (додаток №5).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 20 серпня 2024 року до договору факторингу № 20082024, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 46552-01/2024 на суму 16 152 грн 50 коп., із яких: 4 970 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 11 182 грн 50 коп. - заборгованість за відсотками (а.с. 43).
Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників від 20 серпня 2024 року клієнт: ТОВ "Аванс Кредит" передав, а Фактор: ТОВ "ФК "ЄАПБ" прийняв реєстр боржників від 20 серпня 2024 року (а.с. 42).
З огляду на викладене, вбачається, що укладаючи договір факторингу, сторони цих договорів обумовили умову, яка полягає у тому, що передача права вимоги здійснюється на підставі Реєстру прав вимог, які є невід`ємним додатком до договору факторингу, у якому зазначено перелік кредитних договорів та боржників за ними. 
Крім того, слід звернути увагу на те, що умовами укладених договорів факторингу передбачено перехід права вимоги з моменту підписання Реєстру права вимоги та не пов`язано з оплатою за договором факторингу, проведення якої відтерміновано на визначений договорами строк.
Копії договору факторингу з додатковими угодами до нього та реєстри прав вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.
Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
У постанові Верховного Суду від 07 січня 2026 року у справі № 727/2790/25 викладено висновок, що: "договору факторингу, порівняно з іншими договорами, притаманна можливість здійснювати відступлення як наявної, так і майбутньої грошової вимоги. Інші договори, включаючи загальний договір відступлення права вимоги (цесії), розраховані на відступлення лише наявних вимог. Така конструкція ґрунтується на юридичній фікції щодо майбутньої заборгованості, де майбутнє право вважається таким, що переходить до нового кредитора з моменту укладення договору про цесію.
Таким чином, для цілей відступлення права вимоги за майбутньою вимогою враховуються характеристики вже наявної вимоги. Визначеність переданого права вимоги стосовно його змісту, обсягу та особи боржника має бути встановлена не в момент укладання правочину про цесію, а в момент виникнення права вимоги;
ЦК України не має жодних імперативних вимог щодо способів ідентифікації права вимоги в правочині про його відступлення або майбутнє відступлення новому кредитору. Сторони можуть обрати будь-які засоби або ознаки, що дозволять визначити підстави виникнення вимоги, її характер, обсяг, зміст тощо. До дійсних належать такі права вимоги, які юридично існують, виникнуть в майбутньому, або права по зобов`язаннях, за якими не настав строк виконання. Причому поняття дійсних вимог є ширшим, ніж наявних або існуючих, оскільки дійсними можуть бути не тільки зобов`язальні вимоги, що існують у цей час, а й ті, що виникнуть у майбутньому.
Водночас наявна вимога - це право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, або право грошової вимоги, можливість здійснення якої залежить від настання певної умови чи спливу строку платежу (так звана недозріла вимога).
Майбутня вимога - це право грошової вимоги, що виникне в майбутньому, тобто яка з`явиться з тих чи інших договорів, що будуть укладені між клієнтом і боржником після договору факторингу".
Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 06 лютого 2018 року у справі №278/1679/13-ц, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.
Отже, за змістом наведених вище положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора.
Жодних інших правових наслідків неповідомлення боржника, як-то недійсність права вимоги чи недійсність відступлення права вимоги, у законодавстві не передбачено.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 викладено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Матеріали справи не містять доказів визнання судом договорів факторингу та додаткових угод недійсними.
Враховуючи вищевикладене, доводи скаржника ОСОБА_1 про те, що ТОВ "ФК "ЄАПБ" не надано суду належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів переходу права вимоги фактора відносно нього про стягнення заборгованості за договорами позики № 2546515 від 05 січня 2024 року, № 79452121 від 29 лютого 2024 року, та за договорами про надання фінансового кредиту № 29467-12/2023 від 18 грудня 2023 року, № 29467-12/2023 від 30 січня 2024 року спростовуються вищенаведеними доказами, наявними в матеріалах справи.
Разом з цим, звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ "ФК "ЄАПБ" просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 , заборгованість, зокрема, за договором позики № 2546515 від 05 січня 2024 року у розмірі 45 875 грн, з яких: 10 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 35 875 грн - заборгованість за відсотками.
На підтвердження вказаної заборгованості позивачем надано копію договору позики № 2546515 від 05 січня 2024 року, договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року із додатковими угодами, витяг з реєстру боржників, розрахунок заборгованості за договором позики № 2546515 від 05 січня 2024 року за період з 24 червня 2024 року по 30 листопада 2024 року.
Крім того, позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за Договором позики № 79452121 від 29 лютого 2024 року у розмірі 34 390 грн, з яких: 10 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24 390 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 27).
На підтвердження вказаної заборгованості позивачем надано копію договору позики № 79452121 від 29 лютого 2024 року, договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року із додатковими угодами, витяг з реєстру боржників, розрахунок заборгованості за договором позики № 79452121 від 29 лютого 2024 року за період з 19 липня 2024 року по 30 листопада 2024 року.
Крім того, позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 29467-12/2023 від 18 грудня 2023 року у розмірі 22 499 грн 93 коп., із яких: 8 999 грн 96 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 13 499 грн 97 коп. - заборгованість за відсотками.
На підтвердження вказаної заборгованості позивачем надано копію договору про надання фінансового кредиту № 29467-12/2023 від 18 грудня 2023 року, копію договору факторингу № 21102024 від 21 жовтня 2024 року, витяг з реєстру боржників, розрахунок заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 29467-12/2023 від 18 грудня 2023 року за період з 21 жовтня 2024 року по 30 листопада 2024 року. 
Крім того, позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 46552-01/2024 від 30 січня 2024 року у розмірі 16 152 грн 50 коп., із яких: 4 970 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 11 182 грн 50 коп. - заборгованість за відсотками.
На підтвердження вказаної заборгованості позивачем надано копію договору про надання фінансового кредиту № 46552-01/2024 від 30 січня 2024 року, копію договору факторингу № 20082024 від 20 серпня 2024 року, витяг з реєстру боржників, розрахунок заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 46552-01/2024 від 30 січня 2024 року за період за період з 20 серпня 2024 року по 30 листопада 2024 року. 
Заперечуючи щодо наявності заборгованості, скаржник посилається, зокрема, на недоведеність факту перерахування грошових коштів на виконання умов вищезазначених договорів, а також ненадання первинних бухгалтерських документів на підтвердження наявності та розміру заборгованості.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19) викладено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.
Верховний Суд зауважує, що за загальним правилом доказування тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову покладається на позивача, за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача. Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний (постанова Верховного Суду від 21 вересня 2022 року у справі № 645/5557/16-ц).
Відповідно до частини 1 статті 13 Закону № 675-VIII розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України "Про платіжні послуги", "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України.
Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг.
Згідно з частиною 3 статті 13 Закону № 675-VIII продавець (виконавець, постачальник), надавач платіжних послуг, оператор платіжної системи або інша особа, яка отримала плату за товар, роботу, послугу відповідно до умов електронного договору, повинні надати покупцеві (замовнику, споживачу) електронний документ, квитанцію, товарний чи касовий чек, квиток, талон або інший документ, що підтверджує факт отримання коштів, із зазначенням дати здійснення розрахунку.
У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року (справа № 372/223/17, провадження № 61-10667св18) міститься правовий висновок, згідно з яким факт отримання кредиту може бути доведено не лише заявою про видачу готівки, а й сукупністю інших доказів, зокрема: кредитним договором, меморіальними ордерами на видачу коштів, виписками про рух коштів по рахунку, заявами на переказ готівки, тощо.
У постанові Верховного Суду від 12 квітня 2023 року у справі № 569/15311/21 (провадження № 61-11750св22) зазначено, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника (іпотекодавця) на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню. 
З матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано доказів перерахування відповідачу ОСОБА_1 кредитних коштів на виконання умов договорів позики № 2546515 від 05 січня 2024 року, № 79452121 від 29 лютого 2024 року, та договорів про надання фінансового кредиту № 29467-12/2023 від 18 грудня 2023 року, № 29467-12/2023 від 30 січня 2024 року.
У постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), вказано, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно з указаними положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом із тим відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що виписки за картковими рахунками (за кредитним договором) можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
У постанові від 09 серпня 2023 року у справі № 266/4900/21 Верховний Суд зазначив, що "по своїй суті розрахунок заборгованості не є доказом (зокрема письмовим) у розумінні статей 76, 95 ЦПК України, а є результатом вчинення арифметичних дій стороною, тоді як саме виписки за рахунками позичальника можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором, тобто слугувати підтвердженням правильності проведених стороною в такому розрахунку арифметичних дій".
Таким чином, надання лише розрахунків заборгованості відповідача, який складено ТОВ "ФК "ЄАПБ", а не первісними кредитодавцями, та не містить арифметичних дій/розрахунку заборгованості, періоду нарахування, застосованої процентної ставки тощо без надання повного пакету документів, а саме платіжних інструкцій про перерахування коштів, банківських виписок з його рахунків унеможливлює встановлення надання ОСОБА_1 грошових коштів, а також наявності заборгованості останнього перед позивачем, і саме у зазначеному ним розмірі.
Колегія суддів відхиляє заперечення позивача щодо покладення на відповідача, як власника банківських рахунків, обов`язку щодо спростування наявності заборгованості та твердження про неможливість надання доказів, що містять банківську таємницю, оскільки саме на позивача покладено обов`язок надання до позовної заяви усіх наявних в нього доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а у разі неможливості - клопотання про їх витребування судом.
Відтак, доводи апеляційної скарги щодо недоведення позивачем наявності заборгованості є обґрунтованими, а отже, підстави для стягнення кредитної заборгованості за вказаними кредитним договорами відсутні у зв`язку з їх недоведеністю позивачем.
Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів не перевіряє, оскільки вони на результат вирішення справи не впливають.
З урахуванням зазначеного, доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду судового рішення за наведених апеляційним судом підстав, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Наведена невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права відповідно до вимог пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
Щодо розподілу судових витрат 
Згідно з частинами 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, з позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" на його користь слід стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3 633 грн 60 коп.
Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Керімов Алік Замірович, задовольнити.
Заочне рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 07 жовтня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3 633 грн 60 коп.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий      Л.П. Воронцова

Судді:       В.В. Майданік

С.В. Радченко