П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 600/5139/25-а 

Головуючий у 1-й інстанції:Боднарюк О.В . 
Суддя-доповідач: Гонтарук В. М. 
02 липня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Гонтарука В. М. 
суддів: Білої Л.М.  Моніча Б.С. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішень, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішень.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2026 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послалась на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на її думку, призвело до неправильного вирішення спору.
31.03.2026 року до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів.
Сьомий апеляційний адміністративний суд, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що на адресу ГУ ДПС у Чернівецькій області надійшли листи від ДПС України від 30.07.2024 року № 21922/7/99-00-24-04-03-07 та від 06.03.2025 року № 6129/7/99-00-24-04-03-07, щодо виявлення суб`єктів господарювання, а саме ОСОБА_1 , якою залучалися водії, для здійснення міжнародних перевезень без належного оформлення трудових відносин.
Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області, на підставі пп. 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 підпункту 78.1.4 підпункту 78.1.13, пункту 78.1 пункту 78.4. пункту 78.6 статті 78, статті 79, статті 79, підпункту 82.2 статті 82 з урахуванням підпункту 69.351, пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового Кодексу України , пункту 2 частини 1 статті 13 Розділу IV, статті 25 Розділу VI Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” від 08.07.2010 року № 2464-VI, в зв`язку з отриманням податкової інформації про ухилення від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, пасивних доходів, додаткових благ, інших виплат, відшкодувань, наказу ГУ ДПС у Чернівецькій області № 774-п від 31.03.2025 р., проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , номер державної реєстрації - 001618 від 15.01.2001 р.), з питань дотримання законодавства, щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору до бюджету, правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період 01.01.2022 року по 31.10.2024 року.
Наказ № 774-п від 31.03.2025 р. та повідомлення № 191/Ж4/24-13-24-04 від 31.03.2025р. про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки 31.03.2025 р. направлено платнику податків - фізичній особі ОСОБА_1 на адресу зазначену згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу Управління ДМС в Чернівецькій області, а саме: АДРЕСА_2 .
Крім того, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 внесено зміни до адреси відповідно до даних ДРФО. Дата внесення інформації про адресні дані 31.01.2025 року, де зазначено місце проживання: АДРЕСА_2 .
За результатами проведеної перевірки податковим органом 22.05.2025 року складено акт № 19386/ж5/24-13-24-04/2439615142 в якому зафіксовані наступні порушення:
- п.44.1, п.44.3, п.44.6, п.44.7, ст.44, пп.296.1.1 п.296.1 ст.296, п. 177.10 ст. 177 Податкового Кодексу України - платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 не збережено та не представлено для перевірки в повному обсязі документів пов`язаних із формуванням показників податкової звітності;
- підпункт 16.1.7 пункту 16.1 статті 16, підпункт 20.1.2 пункту 20.1 статті 20, підпункт 20.1.14 пункту 20.1 статті 20, підпункт 73.3.3 пункту 73.3, статті 73 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, а саме: ненадання інформації, визначеної в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження;
- пп. 1.2, 1.4 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України з урахуванням змін, внесених Законом №71-111 Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи від 28.12.2014р. не нараховано та не утримано військовий збір з виплаченого доходу за період з 01.01.2022р. по 31.10.2024р. на загальну суму 25 569,90 грн;
- абз.1 п.2 ч.1 ст.7, п.2 ст.9 Закону України від 08.07.2010р. №2464-VI „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” із змінами та доповненнями - не нараховано єдиний внесок, який підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет в сумі 375 025,20 грн;
- п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п.п. 176.2 а) п. 176.2 ст.176 Податкового кодексу України - не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб при нарахуванні зарплати у загальній сумі 306 838,80грн;
- ст. 51.1, п.п. б) п.176.2 ст. 176 Податкового кодексу України - не подання податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, а також сум нарахованого та утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування, у строки встановлені цим Кодексом для податкового кварталу.
25.06.2025 року на підставі акту перевірки Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області прийнято податкові - повідомлення рішення, а саме:
- податкове повідомлення-рішення № 00000/16504/ж10/24-13-24-04, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб у розмірі 383548,50 грн.;
- податкове повідомлення-рішення № 00000/16503/ж10/24-13-24-04, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на 31962,38 грн.;
- податкове повідомлення-рішення № 00000/16524/ж10/24-13-24-04, яким застосовано штраф в розмірі 1020,00 грн.;
- податкове повідомлення-рішення № 00000/16498/ж10/24-13-24-04, яким застосовано штраф в розмірі 1020,00 грн.;
-податкове повідомлення-рішення № 00000/16500/ж10/24-13-24-04, яким застосовано штраф в розмірі 8000,00 грн.;
- рішення № 00000/16509/Ж10/24-13-24-04, яким застосовано штраф в розмірі 187512,60 грн.;
- вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-00000/16507/Ж10/24-13-24-04 про сплату заборгованості ЄСВ в розмірі 375025,20 грн.
Вважаючи вказані податкові - рішення та вимогу протиправними, позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.
Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в постанові від 21.02.2020 у справі №826/17123/18 сформулювала правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
У постанові від 28.09.2022 у справі № 160/2552/21 Верховний Суд зауважив, що ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків і, на противагу йому, принцип формального порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення.
Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.
Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 16.02.2016 у справі №826/12651/14, від 27.01.2015 у справі №21-425а14 та у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.01.2018 у справі №1570/7146/12, від 24.10.2018 у справі №808/1746/15 та від 04.02.2019 у справі №807/242/14.
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
За змістом положень абзаців 1 і 2 пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
В силу підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Згідно з п. 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності).
У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.
За приписами пункту 86.7 статті 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).
Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.
Акт перевірки, заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному цим пунктом порядку (далі - матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі - комісія з питань розгляду заперечень), яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу. Склад комісії та порядок її роботи затверджуються наказом керівника контролюючого органу.
Розгляд матеріалів здійснюється комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень відповідно до цього пункту (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у запереченнях, додаткових документах та поясненнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
У разі отримання від платника податків у визначеному цим пунктом порядку заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень, контролюючий орган зобов`язаний повідомити платника податків про місце і час проведення розгляду матеріалів перевірки. Таке повідомлення надсилається платнику податків протягом двох робочих днів з дня отримання від нього заперечень та/або додаткових документів і пояснень, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Платник податків має право брати участь у процесі розгляду матеріалів перевірки особисто або через свого представника. Безпосередньо під час розгляду матеріалів перевірки платник податку має право надавати письмові та/або усні пояснення з приводу предмета розгляду. Відсутність платника податку або його представника, повідомленого в передбаченому цією статтею порядку про час і місце розгляду матеріалів перевірки, не є перешкодою для розгляду матеріалів.
Під час розгляду матеріалів перевірки комісія з питань розгляду заперечень:
- встановлює, чи вчинив платник податку, щодо якого було складено акт перевірки, порушення податкового, валютного та/або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;
- розглядає обставини вчинених правопорушень, які відображені в акті перевірки, а також встановлені при розгляді наданих платником податків відповідно до цього пункту письмових пояснень та їх документального підтвердження (зокрема щодо обставин, що стосуються події правопорушення, та вжитих платником податків заходів щодо дотримання правил та норм законодавства, з посиланням на документи та інші фактичні дані, що підтверджують зазначені обставини);
- досліджує питання наявності або відсутності обставин, що виключають вину у вчиненні правопорушення (крім правопорушень, відповідальність за які настає незалежно від наявності вини), пом`якшують або звільняють від відповідальності;
- досліджує питання щодо необхідності проведення перевірки у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу;
- визначає розмір грошових зобов`язань та/або суму зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або суму зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, а також необхідність надсилання (вручення) платнику податків відповідного податкового повідомлення-рішення у випадках, передбачених цим Кодексом.
При розгляді матеріалів перевірки контролюючим органом досліджуються всі наявні фактичні дані, що стосуються предмета розгляду, у тому числі документи, надані платником податків або витребувані у нього, письмові та усні пояснення платника податку, інші фактичні дані, що наявні або доступні контролюючому органу. За результатами розгляду матеріалів перевірки комісія з розгляду заперечень приймає висновок, що є невід`ємною частиною матеріалів перевірки. У разі встановлення необхідності проведення позапланової документальної перевірки у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, висновок за результатами розгляду матеріалів перевірки приймається комісією з питань розгляду заперечень після проведення такої перевірки з урахуванням її результатів.
У разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, проведеної на підставі підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу у зв`язку з розглядом наданих у порядку, визначеному цим пунктом, заперечень до акта (довідки) перевірки, або розглядом скарги на прийняте контролюючим органом податкове повідомлення-рішення, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу, який проводив таку перевірку, протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Розгляд таких заперечень окремо не здійснюється. Такі заперечення долучаються до матеріалів перевірки або матеріалів щодо розгляду скарги, а наведені в них факти та дані враховуються контролюючим органом при формуванні у передбаченому цим підпунктом порядку висновку за результатами розгляду матеріалів перевірки або під час розгляду скарги на прийняте податкове повідомлення-рішення у порядку, встановленому статтею 56 цього Кодексу.
Податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу на підставі висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття такого висновку комісією і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у порядку, визначеному підпунктом 86.7.1 цього пункту.
Контролюючим та іншим державним органам забороняється використовувати акт перевірки як підставу для висновків стосовно взаємовідносин платника податків з його контрагентами, якщо за результатами складання акта перевірки податкове повідомлення-рішення не надіслано (не вручено) платнику податків або воно вважається відкликаним відповідно до підпунктів 60.1.2 та 60.1.4 пункту 60.1 статті 60 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.
Згідно з пунктом 44.6 статті 44 ПК України якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
За приписами пункту 44.7 статті 44 ПК України протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки, платник податків має право подати контролюючому органу, що проводив перевірку, заперечення та/або додаткові документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.
Суд апеляційної інстанції встановив, що згідно з витягом із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб — підприємців та громадських формувань належною податковою адресою позивача є: АДРЕСА_3 (а.с.9). Ця адреса залишається незмінною з моменту державної реєстрації позивача як суб`єкта підприємницької діяльності — 07.12.2000. Як вбачається зі змісту спірних податкових повідомлень-рішень (ППР), останні винесені стосовно ОСОБА_1 із зазначенням саме цієї податкової адреси ( АДРЕСА_3 ) (а.с.64,66,68,70,72). 
Проте, відповідно до супровідного листа, вказані ППР були направлені позивачу на іншу адресу: АДРЕСА_2 . 
Більше того, колегія суддів звертає увагу, що в рішенні № 00000/16509/Ж10/24-13-24-04 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 25.06.2025 року ( а.с.76) адресою ОСОБА_1 вказано: АДРЕСА_4 . 
Суд першої інстанції не надав належної правової оцінки цим обставинам і не з`ясував, на яких підставах у рішенні зазначено згадану адресу, натомість обмежився формальним твердженням про те, що позивач змінила місце реєстрації.
Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що копію наказу та повідомлення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки було направлено ОСОБА_1 на адресу, зазначену у відомостях адресно-довідкового підрозділу Управління ДМС в Чернівецькій області та в реєстраційних даних, а саме: АДРЕСА_2 .
Крім того, відповідач зазначає та судом першої інстанції прийнято, як доказ, що 31.01.2025 ОСОБА_1 було внесено зміни до відомостей про місце проживання в Державному реєстрі фізичних осіб — платників податків (ДРФО), визначивши адресу: АДРЕСА_2 . На підтвердження цих обставин відповідач надав суду першої інстанції відомості, які є нечитабельними, містять нерозбірливий текст (а.с. 137) та не дозволяють ідентифікувати ні назву самого документа, ні зафіксоване в ньому місце реєстрації особи, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції позбавлений можливості прийняти зазначені відомості як належний та допустимий доказ зміни позивачем своєї податкової адреси.
Колегія суддів не ставить під сумнів факту зміни позивачем свого місця проживання, проте такі обставини мали бути підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами та не підтверджують зміни позивачем податкової адреси.
Крім того, суд зазначає, що відповідно до вимог пункту 42.2. статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.
Згідно з пунктом 45.1 статті 45 Податкового кодексу України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.
Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.
Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.
Водночас відповідно пункту 42.5 статті 42 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
Оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того, що позивач повідомляла контролюючий орган про зміну своєї податкової адреси ( АДРЕСА_3 ) і фактично зміна податкової адреси не відбулась, це свідчить про її намір здійснювати офіційне листування саме за цією адресою, що повністю відповідає вимогам пункту 45.1 статті 45 та пункту 42.5 статті 42 Податкового кодексу України. За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що податковий орган був зобов`язаний надсилати офіційну кореспонденцію виключно на зазначену адресу.
Причини, з яких податковий орган обрав для надсилання кореспонденції іншу адресу, залишаються нез`ясованими, а відповідні мотиви та правові підстави для цього в матеріалах справи відсутні.
Вказані обставини свідчать, що ОСОБА_1 була позбавлена можливості надати для перевірки свої пояснення й необхідні документи, а також висловити заперечення на її результати, оскільки не була обізнана про проведення контролюючого заходу, оскільки усю кореспонденцію відповідач надсилав за адресою, яка не є податковою адресою платника податків.
Враховуючи вищезазначені обставини, суд констатує порушення податковим органом порядку призначення та проведення документальної перевірки в частині належного сповіщення платника, у зв`язку з чим податкові повідомлення-рішення, з приводу правомірності яких виник спір, були прийняті без розгляду у встановлений законом строк заперечень платника податків на акт перевірки та з порушенням його права брати участь у розгляді заперечень. 
Такі дії є порушенням норм пункту 86.7 статті 86 ПК України, які мають характер істотних порушень прав платника податків, а тому прямо впливають на оцінку правомірності цього податкового повідомлення-рішення. 
Податкове законодавство пов`язує право контролюючого органу на початок перевірки із фактом обов`язкового та належного вручення повідомлення і наказу за податковою адресою особи. 
Направлення вказаних документів за іншою адресою нівелює правове значення повідомлення та свідчить про протиправність дій органу ДПС, що тягне за собою незаконність усієї процедури перевірки та прийнятих за її результатами рішень.
Саме на такий процесуальний наслідок недотримання вимог пункту 86.7 статті 86 ПК України неодноразово вказував Верховний Суд, зокрема у постановах від 15 січня 2019 року у справі № 826/3576/15, від 28 вересня 2020 року у справі № 520/2305/19, від 17 січня 2022 року у справі № 640/4983/19, від 24 лютого 2022 року у справі № 560/8920/20, від 12 липня 2023 року у справі № 200/4704/21. 
Таким чином, позбавлення позивача права на надання документів до перевірки та подання заперечень на акт перевірки є істотним порушенням процедури податкового контролю, що нівелює законність прийнятого за його результатами рішення суб`єкта владних повноважень.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 вказала, що підставами для скасування рішень, прийнятих за наслідками перевірки, є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення. 
Право на подання заперечень на акт перевірки та бути присутнім під час їх розгляду гарантоване статтею 17 ПК України. 
Безпідставне позбавлення позивача цього права впливає на обставини обґрунтованості прийнятих на підставі акта перевірки податкових повідомлень-рішень, адже за правилами, встановленими пунктом 86.7 статті 86 Податкового кодексу України, такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.
Вказане дає підстави для висновку, що податкові повідомлення-рішення та податкова вимога, з приводу правомірності яких виник спір, не відповідають вимогам частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки прийняті без урахування усіх обставин, що мають значення для його рішення та без урахування права позивача (можливості) реалізувати свої права, передбачені пунктом 86.7 статті 86 ПК України, зокрема на участь у процесі прийняття рішення. Відтак, оскаржувані податкові повідомлення рішення та вимога про сплату боргу є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Верховний Суд, зокрема, у постановах від 15 січня 2019 року у справі №826/3576/15, від 24 лютого 2022 року у справі № 560/8920/20, від 12 липня 2023 року у справі №200/4704/21, від 24 грудня 2024 року у справі №640/20970/22, від 24 квітня 2025 року у справі № 300/1388/24 та від 29 липня 2025 року у справі №320/1303/23 також вказував про наведений процесуальний наслідок недотримання вимог пункту 86.7 статті 86 ПК України.
Враховуючи сталу правову позицію Верховного Суду сформовану в аналогічних справах та встановлені у цій справі обставини недотримання відповідачем вимог пункту 86.7 статті 86 ПК України, колегія суддів приходить до висновку, що такі порушення є достатньою та самостійною підставою для визнання протиправним та скасування оскаржуваних податкових повідомлень рішень та вимоги про сплату боргу.
У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції, з підстав порушення норм матеріального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2026 року скасувати.
Прийняти постанову, якою адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати винесені Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області 25 червня 2025 року:
- податкове повідомлення-рішення № 00000/16504/ЖІ0/24-13-24-04, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на 383548,50 грн.;
- податкове повідомлення-рішення № 00000/І6503/ж10/24-13-24-04, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на 31962,38 грн,;
- податкове повідомлення-рішення № 00000/16524/ж10/24-13-24-04, яким застосовано штраф в розмірі 1020,00 грн.;
- податкове повідомлення-рішення № 00000/16498/ж10/24-13-24-04, яким застосовано штраф в розмірі 1020,00 грн.;
- податкове повідомлення-рішення № 00000/16500/ж 10/24-13-24-04, яким застосовано штраф в розмірі 8000,00 грн.;
- рішення № 00000/16509/Ж10/24-13-24-04, яким застосовано штраф в розмірі 187512,60 грн.;
- вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-00000/16507/Ж10/24-13-24-04 про сплату заборгованості ЄСВ в розмірі 375025,20 грн. 

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.  

Головуючий	 		Гонтарук В. М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Біла Л.М.    Моніч Б.С.