Справа № 167/622/26
Номер провадження 2/167/626/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

18 червня 2026 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді      Требика В.Б.,
з участю:
секретаря судового засідання    Матвійчук Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи
ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 32296 грн.
Позовна заява обґрунтовується тим, що 4 лютого 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі – ТОВ «1БАНК») та ОСОБА_1 уклали договір кредитної лінії № 8234837 (далі – договір № 8234837), за умовами якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 8000 грн., а позичальник зобов`язався повернути їх, а також сплатити проценти від суми кредиту та комісію. ТОВ «1БАНК» свої зобов`язання за договором виконало та надало відповідачу грошові кошти в обумовленому в договорі розмірі. У порушення умов договору  ОСОБА_1 свої зобов`язання по поверненню кредиту, сплати процентів і комісії належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 32296 грн., з яких: 8000 грн. – тіло кредиту, 6916 грн. – проценти, 16000 грн – неустойка, 1380 грн. – комісія. 27 березня 2025 року між ТОВ «1БАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27/03/25, згідно з яким право вимоги за договором № 8234837 перейшло до позивача.
Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ», будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи (про що свідчить довідка про доставку електронного документа), в судове засідання не з`явилася. В позовній заяві сформовано клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи (про що свідчить довідка про доставку електронного документа), в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомляла, відзиву на позов не подала.

Процесуальні дії у справі
26 травня 2026 року відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
4 лютого 2025 року ТОВ «1БАНК» та ОСОБА_1 (підписано електронним підписом – одноразовим ідентифікатором 148631) уклали договір № 8234837, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику у власність грошові кошти (кредит) в розмірі 8000 грн. (пункти 2.1, 2.2.1) шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу ( НОМЕР_1 ) (п. 12), на строк 360 днів (п. 2.2.2) зі сплатою процентів у розмірі 0,95% в день та комісії 17,25% від суми наданого кредиту, що в грошовому виразі складає 1380 грн. (п. 2.2.8), а позичальник зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів, сплатити проценти від суми кредиту та комісію за надання кредиту (арк. спр. 11-18).
Відповідно до пунктів 2.2.3, 2.2.4 договору № 8234837 розмір першого обов`язкового платежу – 3660 грн., кількість мінімальних обов`язкових платежів – 11.
Проценти за цим договором нараховуються щоденно, починаючи з першого дня користування кредитом до дати повернення, на залишок кредиту, виходячи із фактичного строку користування кредитом та до повного погашення заборгованості за договором (п. 2.8).
За змістом п. 9.6 договору № 8234837 якщо позичальником не сплачено/сплачено не в повному обсязі перший обов`язковий платіж, за договором нараховується неустойка у розмірі 400 грн. (п. 2.2.8), починаючи з першого дня прострочки та закінчуючи датою оплати несплаченого/сплаченого не в повному обсязі першого обов`язкового платежу (платежів) та неустойки. 
З копії листа ТОВ «ФК «Фінекспрес» вбачається, що 4 лютого 2025 року на платіжну картку № НОМЕР_1 перераховано грошові кошти у сумі 8000 грн. (арк. спр. 19).
Зазначені реквізити банківської карти № НОМЕР_1 у листі ТОВ «ФК «Фінекспрес» співпадають із банківськими реквізитами карти, вказаними у п. 12 договору № 8234837. 
Відповідно до наданого ТОВ «1БАНК» розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за договором № 8234837 станом на 26 червня 2025 року складає 32296, з яких: 8000 грн. – тіло кредиту, 6916 грн. - проценти, 1380 грн. – комісія, 16000 грн. – неустойка (арк. спр. 21-22).
Кредитодавець має право відступити право вимоги за договором або звернутися до суду для примусового стягнення заборгованості у разі невиконання позичальником зобов`язань за договором (п. 8.2.6).
З копій договору факторингу від 27 березня 2025 року № 27/03/25, укладеного між ТОВ «1 БАНК» і ТОВ «ФК «ЄАПБ», додаткової угоди від 26 червня 2025 року № 5 та акта прийому-передачі реєстру боржників від 26 червня 2025 року № 7 слідує, що ТОВ «1 БАНК» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 8234837 (арк. спр. 24-30). 
Згідно з копією платіжної інструкції від 30 червня 2025 року № 735 ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплатило на користь ТОВ «1БАНК» кошти за відступлення прав вимоги згідно додаткової угоди від 26 червня 2025 року № 5 до договору факторингу від 27 березня 2025 року № 27/03/25 (арк. спр. 31).
Відповідно до копії реєстру боржників від 26 червня 2025 року № 7 до договору факторингу від 27 березня 2025 року № 27/03/25 від ТОВ «1БАНК» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 8234837 на загальну суму 32296 грн. (арк. спр. 32).

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права
Стосовно правонаступництва за зобов`язаннями.
Згідно з ст. 512 Цивільного кодексу України (далі – ЦК) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Приписами ст. 1077 ЦК передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не оспорюється факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором № 8234837.

Стосовно стягнення заборгованості за договором.
Відповідно до частин 1, 3 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Положенням ст. 610 ЦК передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до ч. 2 с. 1050 ЦК в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.
Приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК).
Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Приписами ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором – це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Суд установив, що відповідач ОСОБА_1 та ТОВ «1БАНК» уклали договір № 8234837 в електронній формі, який підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору ТОВ «1БАНК» надало ОСОБА_1 кошти в сумі 8000 грн. строком на 360 днів, а остання зобов`язалася повернути кошти, сплатити проценти за користування ними та комісію за надання кредиту, розмір яких визначений договором.
4 лютого 2025 року кредитні кошти перераховані відповідачу.
Отже, факт отримання відповідачем коштів від ТОВ «1БАНК» суд вважає доведеним.
У підписаному відповідачем договорі № 8234837 визначена сума кредиту, проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту, строк повернення коштів, а отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору. Такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК, створює презумпцію правомірності правочину і у зв`язку з цим, відповідно до ст. 629 ЦК, є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, за приписами ст. 526 ЦК, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
У подальшому позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 8234837.
Відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, оскільки не повернула кредитні кошти, не сплатила проценти та комісію, внаслідок чого виникла заборгованість за договором № 8234837: 8000 грн. – тіла кредиту, 6916 грн. – процентів, 1380 грн. – комісії.
Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом.
Вказані обставини відповідач не спростувала, інших розрахунків чи доказів про належне виконання умов договору не надала.
Отже, суд вважає, що позов в цій частині є обґрунтованим, позовні вимоги є доведеними, а тому із ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за договором № 8234837 за тілом кредиту, процентами та комісією.
Щодо заявлених ТОВ «ФК «ЄАПБ» вимог про стягнення з ОСОБА_1 неустойки в розмірі 16000 грн. суд зазначає таке.
Приписами ч. 1 ст. 549 ЦК визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Водночас, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Отже, виходячи із цих приписів, суд не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 неустойки у розмірі 16000 грн.

Розподіл судових витрат
Відповідно до ст. 141 ЦПК стягненню із відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог також підлягають документально підтверджені судові витрати позивача в справі у сумі 1343,45 грн., оскільки позовні вимоги задоволені судом на 50,46%.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 141, 259, 265, 280-282 ЦПК, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ТОВ «ФК «ЄАПБ» задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 у користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором кредитної лінії від 4 лютого 2025 року № 8234837:
8000 (вісім тисяч) гривень тіла кредиту, 6916 (шість тисяч дев`ятсот шістнадцять) гривень процентів, 1380 (одну тисячу триста вісімдесят) гривень комісії, а також
1343 (одну тисячу триста сорок три) гривні 45 (сорок п`ять) копійок судового збору.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Рожищенським районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою до Рожищенського районного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду.
Позивачем заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: Київська область, Броварський район, м. Бровари, вул. Лісова, 2, ідентифікаційний код юридичної особи 35625014).
Відповідач:  ОСОБА_1 (останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Суддя:          В.Б. Требик