Справа № 143/605/26

ПОСТАНОВА
Іменем України
26.05.2026 року          м. Погребище

Суддя Погребищенського районного суду Вінницької області Тітова Т. Л., розглянувши матеріали, які надійшли від командира 3-го навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, курсанта 2-го навчального взводу 7-ї зведеної навчальної роти 3-го навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-10 КУпАП, –

встановила:

ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог статей 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 12 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», перебуваючи у місці тимчасового розміщення 3-го навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), відмовився від виконання законних вимог командира (начальника), визначених наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 08.05.2026 № 2208 «Про складання Військової присяги військовослужбовцями, призваними за мобілізацією», а саме скласти Військову присягу на вірність Українському народові та отримати зброю, мотивуючи це релігійними переконаннями. Своїми діями солдат ОСОБА_2 вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-10 КУпАП.
ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак, в матеріалах справи міститься його письмова заява, відповідно до якої він просив розглянути справу за його відсутності, Свою вину ОСОБА_2 визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та просив суд призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу.
Відповідно до ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України є найважливішими функціями держави та справою всього Українського народу. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону (ст. 65 Конституції України).
Згідно з ч. 4 ст. 35 Конституції України ніхто не може бути увільнений від своїх обов`язків перед державою або відмовитися від виконання законів за мотивами релігійних переконань. У разі якщо виконання військового обов`язку суперечить релігійним переконанням громадянина, виконання цього обов`язку має бути замінене альтернативною (невійськовою) службою.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на всій території України з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб запроваджено воєнний стан, який триває на теперішній час.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» ніхто не може з мотивів своїх релігійних переконань ухилятися від виконання конституційних обов`язків. Заміна виконання одного обов`язку іншим з мотивів переконань допускається лише у випадках, передбачених законодавством України.
Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці не мають права відмовлятися або ухилятися від виконання обов`язків військової служби з мотивів релігійних переконань та використовувати службові повноваження для релігійної чи атеїстичної пропаганди.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 15.04.2025 (справа № 573/406/24, провадження № 51-317км25), запровадження у державі у правового режиму воєнного стану є вагомою підставою для висновку про необхідність виконання військового обов`язку усіма громадянами України, незалежно від їхніх релігійних переконань. Військова агресія проти держави та, необхідність здійснення самооборони є тим винятковим випадком, за якого держава справі запроваджувати пропорційні обмеження права на відмову від проходження військової служби з мотивів релігійних переконань, що не свідчить про порушення ст. 9 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Україна є учасницею вказаної Конвенції, однак в умовах, коли існування держави поставлено під загрозу внаслідок військової агресії, держава зобов`язана вжити всіх необхідних заходів для забеезпеченнч свого самозбереження, у тому числі шляхом проведення мобілізації військовозобов`язаних осіб.
Вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-10 КУпАП, підтверджується такими доказами:
- протоколом про військове адміністративне правопорушення від 15.05.2026 № 114/26;
- актом фіксації відмови від прийняття присяги (проходження курсу БЗВП чи отримання зброї та виконання наказу про проведення стрільб), надання пояснень, отримання копії адміністративного протоколу, участі у судовому засіданні та повідомлення про дату та час розгляду справи від 09.05.2026;
- витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.04.2026 № 127, відповідно до якого ОСОБА_2 є таким, що прибув та приступив до виконання службових обов`язків у військовій частині НОМЕР_1 ;
- витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 18.03.2023 № 181 «Про надання командирам підрозділів повноважень складати протоколи про адміністративні правопорушення»;
- витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.11.2024 № 341, відповідно до якого майор за призовом по мобілізації ОСОБА_3 з 05.11.2024 прийняв справи та посаду та приступив до виконання службових обов`язків командира НОМЕР_3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 ;
- витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 08.05.2026 № 2208 «Про складання Військової присяги військовослужбовцями, призваними за мобілізацією, курсантами 3–го навчального батальйону школи індивідуальної підготовки»;
- медичною характеристикою солдата ОСОБА_2 , відповідно до якої діагноз останнього: здоровий;
- службовою характеристикою солдата ОСОБА_2 , згідно з якою останній висловлював небажання виконувати свої обов`язки, мотивуючи це релігійними переконаннями;
- рапортом інструктора 7-ої зведеної навчальної роти 3-го навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_4 від 15.05.2025, відповідно до якого солдат ОСОБА_2 відмовився виконувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 08.05.2026 № 2208 «Про складення Військової присяги військовослужбовцями, призваними за мобілізацією, курсантами 3-го навчального батальйону», мотивуючи свою відмову релігійними переконаннями;
- рапортом тимчасово виконуючого обов`язки командира 7-ої зведеної навчальної роти – старшого викладача 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_5 від 15.05.2026 з аналогічними поясненнями;
- довідкою від 19.06.2024 про належність ОСОБА_2 до релігійної організації – релігійної громади міжнародного товариства свідомості ОСОБА_6 ;
- довідкою від 30.04.2026 № 040220230640554800043/1.
Дослідивши надані суду докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-10 КУпАП, а саме – у відмові від виконання законних вимог командира (начальника).
При вирішенні питання про вид та розмір адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне та достатнє застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП із особи, на яку накладено адміністративне стягнення судом, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп., 
Керуючись ч. 1 ст. 172-10, статтями 27, 40-1, 280, 283, 284 КУпАП, –

постановила:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-10 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) грн, у дохід держави (отримувач ГУК у Вінницькій області/м. Погребище/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37979858, банк отримувача: казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA 528999980313070106000002892, код класифікації доходів бюджету: 21081100).
Роз`яснити ОСОБА_2 , що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення адміністративного стягнення із поданням до суду документа, що підтверджує сплату штрафу. 
У разі несплати штрафу у встановлений строк постанова підлягає примусовому виконанню органами виконавчої служби, а з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, відповідно до вимог КУпАП.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. (отримувач коштів ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106).
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Погребищенський районний суд Вінницької області.

Суддя