Справа № 420/9815/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, – 

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач), в якому просить:
визнати протиправним відмову відповідача від 10.03.2026 року №12261-8002/Л-02/8-1500/26 про перерахунок пенсії за віком та не зарахування до страхового стажу періоду навчання у Ананьївському сільськогосподарському технікуму бухгалтерського обліку, ОСОБА_1 ;
зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , про перерахунок пенсії за віком від 02.02.2026 року та зарахувати період навчання у Ананьївському сільськогосподарському технікуму бухгалтерського обліку до страхового стажу.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що ГУ ПФУ листом від 10.03.2026 року №12261-8002/Л-02/8-1500/26 відмовило їй у здійсненні перерахунку пенсії та до загального страхового стажу не зараховано період навчання позивачки у Ананьївському сільськогосподарському технікуму бухгалтерського обліку на денній формі навчання з 20.08.1965 по 09.07.1967 року.
Позивачка вказує, що вона разом із заявою про перерахунок пенсії надала пенсійному органу, зокрема, архівну довідку про навчання у Ананьївському сільськогосподарському технікуму бухгалтерського обліку на денній формі навчання з 20.08.1965 по 09.07.1967, із зазначенням номеру отриманого диплому.
Проте, відповідачем прийнято рішення прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за віком відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з ненадання копії диплому по закінченню Ананьївського сільськогосподарському технікуму бухгалтерського обліку.
Позивачка вважає вказану відмову протиправною, оскільки нею були надані всі необхідні документи для перерахунку пенсії, в тому числі уточнююча довідка щодо періоду навчання.
Ухвалою суду від 10.04.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено, що справа буде розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в електронній формі, враховуючи внесені зміни в КАС України, а саме частиною 9 ст.18 КАС України визначено, що суд проводить розгляд судової справи за матеріалами у формах, визначених Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Згідно з п.128 Розділу VII Перехідних положень Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС, затвердженого Рішенням ВРП 17 серпня 2021 №1845/0/15-21 встановлено, що до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей.
Представник відповідача надав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що позивачці до страхового стажу зараховані періоди трудової діяльності 01.08.1967 по 06.03.2000 згідно наданих документів (трудовою книжкою), та з 01.09.2007 по 31.10.2015 згідно даних персоніфікованого обліку.
При цьому, до страхового стажу не зараховано період навчання з 20.08.1965 по 09.07.1967 згідно довідки від 05.07.2012 № 135, оскільки відсутні підстави видачі вказаної довідки.
Також відповідач посилається на те, що довідка від 05.07.2012 № 135 видана ОСОБА_2 , а позивачкою не було надано документів про зміну прізвища, що додатково унеможливлює зарахуванню період навчання з 20.08.1965 по 09.07.1967.
Крім того, відповідач вказує, що заява про перерахунок пенсії подана не у спосіб, передбачений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (зі змінами), вона підлягає розгляду в порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян». Листом Головного управління № 12261-8002/Л-02/8-1500/26 від 10.03.2026 надано обґрунтовану та вмотивовану відповідь на звернення позивача, в якій було надано роз`яснення стосовно порушеного питання у зверненні.
Справа розглянута у письмовому провадженні. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 .
Сторонами не заперечується, що позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”
11.02.2026 року позивачка звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про перерахунок пенсії за віком, в якій просила, зокрема, врахувати до страхового стажу період навчання у Ананьївському сільськогосподарському технікумі бухгалтерського обліку на денній формі навчання з 20.08.1965 по 09.07.1967.
ГУ ПФУ в Одеській області листом від 10.03.2026 року 12261-8002/Л-02/8-1500/26 повідомлено позивачку, що до страхового стажу не зараховано період навчання з 20.08.1965 по 09.07.1967 згідно уточнюючої довідки від 05.07.2012 №135, яка долучена до звернення, оскільки відсутні підстави видачі.
Позивачка, вважаючи протиправною відмову ГУ ПФУ у здійсненні їй перерахунку пенсії за віком, а також неврахування до страхового стажу періоду навчання, звернулась до суду з цим позовом.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.
Отже, право особи на належне отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.
За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом № 1058-ІV.
Згідно з положеннями статті 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
У розумінні частини 1 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно із частиною 2 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
За приписами частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до частини 1 статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або у разі відсутності після 1 липня 2000 року 60 місяців страхового стажу, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.
За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Відповідно до частини 1 статті 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.
У разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).
Згідно з пунктом 1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку № 637.
Відповідно до пункту 8 Порядку № 637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
Отже, період навчання зараховується до стажу роботи якщо такий період підтверджується, зокрема, дипломами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
Аналогічна правова позиція неодноразово виснувалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 29 березня 2023 року у справі №360/4129/20, від 12 вересня 2022 року у справі №569/16691/16-а, від 20 лютого 2020 року у справі №415/4914/16-а, від 21 травня 2020 року у справі №550/927/17, від 16 червня 2020 року у справі №682/967/17 та від 19 червня 2020 року у справі №359/2076/17.
Так, підставою для відмови позивачці в зарахуванні до її страхового стажу періоду навчання з 20.08.1965 по 09.07.1967 згідно уточнюючої довідки від 05.07.2012 №135, пенсійним органом зазначено про відсутність підстав для видачі цієї довідки.
Згідно з підпунктом «б» частини третьої статті 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Стаття 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», пов`язує можливість зарахування часу навчання у професійно-технічному навчальному закладі, зокрема, до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, з зарахуванням особи на роботу за набутою професією упродовж не більш як трьох місяців з дня закінчення навчання.
Судом під час розгляду справи встановлено, що позивачкою надана архівна довідка про навчання у Ананьївському сільськогосподарському технікуму бухгалтерського обліку на денній формі навчання з 20.08.1965 по 09.07.1967, із зазначенням номеру отриманого диплому ( НОМЕР_2 , реєстраційний номер 1938). Також, зазначено, що ОСОБА_2 дійсно в 1965 році вступила до Ананьївського сільськогосподарського технікуму бухгалтерського обліку (Наказ № 216 «А» від 20.08.1965 року), денна форма навчання, і в 1967 році закінчила названий технікум (Наказ № 140 від 09.07.1967 року) зі спеціальності «Планування сільськогосподарського виробництва» з присвоєнням кваліфікації — технік - плановик. 
Тобто позивачем підтверджено відомості про навчання відповідно до п. 8. Порядку № 637.
Отже, суд вважає, що за наявності уточнюючої довідки із зазначенням періоду навчання, а також відомостей щодо диплома, відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу позивачки періоду навчання у Ананьївському сільськогосподарському технікуму бухгалтерського обліку на денній формі навчання з 20.08.1965 по 09.07.1967.
Тому, зазначений період роботи має бути зарахований до страхового стажу позивача.
Суд також критично оцінює твердження представника відповідача ГУ ПФУ в Одеській області, що ним не приймалось рішення про відмову у перерахунку пенсії позивачки, а заява позивача була розглянута, як звернення у межах строку визначеного ЗУ «Про звернення громадян» та надано позивачу письмову відповідь на її заяву. Позивачкою відповідь ГУ ПФУ в Одеській області, викладена в листі 10.03.2026 року №12261-8002/Л-02/8-1500/26 розцінена як відмова у здійсненні перерахунку та виплати пенсії, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Крім того, суд не приймає до уваги доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву про відсутність підстав для зарахування до страхового стажу позивачки оскаржуваного періоду навчання, через те. Що довідка від 05.07.2012 № 135 видана ОСОБА_2 , а позивачем не було надано документів про зміну прізвища, що додатково унеможливлює зарахуванню період навчання з 20.08.1965 по 09.07.1967, оскільки вказане не було зазначено пенсійним органом в оскаржуваній позивачкою відмові.
Крім того, суд вважає. Що разі сумніву органу, що призначає пенсію, у належності та обґрунтованості поданих заявником документів, в нього є право перевірити надані заявником документи шляхом звернення до установ, підприємств, організацій, де працював заявник, із відповідними запитами.
Суд також враховує, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці чи інших офіційних документах, а твердження відповідача про відсутність підстав для зарахування періоду навчання позивача до страхового стажу, оскільки відсутні підстави видачі довідки, є безпідставними.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно відмовив позивачці у зарахуванні до страхового стажу періоду навчання з 20.08.1965 по 09.07.1967 року у Ананьївському сільськогосподарському технікуму бухгалтерського обліку.
При цьому, обрахунок пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
Відповідно до частин 1, 2 ст.245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункту 4 частини 2статті 245 КАС України).
У випадку, визначеному пунктом 4 ч. 2 ст.245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
З урахуванням наведеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , про перерахунок пенсії за віком від 02.02.2026 року, з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.
Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. 
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. 
Позивачем за подання даного позову сплачено судовий збір у розмірі 1064,90 грн.
Суд вважає, що на користь позивача слід стягнути судові витрати зі сплаченого судового збору у розмірі 1000 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. 
Частиною 9 ст.18 КАС України визначено, що суд проводить розгляд судової справи за матеріалами у формах, визначених Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Згідно з п.128 Розділу VII Перехідних положень Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС, затвердженого Рішенням ВРП 17 серпня 2021 №1845/0/15-21 встановлено, що до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних в суді можливостей.
Конституційний Суд України у рішенні від 03.10.1997 року №4-зп зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше. 
Отже, за наявності декількох норм, які по-різному регулюють спірне питання повинні застосовуватися положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.
Враховуючи, що ч.9 ст.18 КАС України, якою визначено, що суд проводить розгляд судової справи за матеріалами у формах, визначених Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), прийнята пізніше ніж абз.1 ч.10 ст.243 КАС України, суд застосовує норму, яка прийнята пізніше.
Оскільки ухвалою суду при відкритті провадженні вирішено здійснити розгляд справи та її формування та зберігання в електронній формі суд викладає рішення в електронній формі.
Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 139, 241-246 КАС України, суд, –

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, код ЄДРПОУ 2098738) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, – задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу періоду навчання з 20.08.1965 по 09.07.1967 року у Ананьївському сільськогосподарському технікуму бухгалтерського обліку, оформлену листом від 10.03.2026 року №12261-8002/Л-02/8-1500/26.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , про перерахунок пенсії за віком від 02.02.2026 року, з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області судові витрати за сплату судового збору в розмірі 1000 грн. 
Рішення набирає законної сили у порядку ст. 255 КАС України.
Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст. 295-297 КАС України. 

Суддя Е.В. Катаєва