Номер провадження: 33/813/625/26
Номер справи місцевого суду: 521/256/26 
Головуючий у першій інстанції Громік Д. Д. 
Доповідач Кострицький В. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.05.2026 року м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Булацевської Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 09.02.2026 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-
У С Т А Н О В И В:
Короткий виклад обставин справи
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №555799 від 31.12.2025 року встановлено, що 31.12.2025 року о 13 год. 20 хв. в м. Одесі, по вул. Академіка Філатова, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Suzuki SХ-4», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія із застосуванням приладу «Alcotest Drager 7510». Результат тесту 2,49 % (проміле), чим порушив п. 2.9а «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306. 
Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 665,60 грн..
Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги
Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Разом із апеляційною скаргою заявив клопотання про допити свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , інспектора 2 взводу 6 роти 2 батальону УПП в Одеській області старшого лейтенанта поліції Міхова Олега Валерійовича, 
ОСОБА_4 обґрунтування своїх вимог зазначав, що поліцейськими було помилково враховано поясненя ОСОБА_1 , щодо обставин які склалися 31.12.2025 року у зв`язку з чим вважав, підстави для проведення у нього огляду на стан сп`яніння безпідставними.
Вважав, що поліцейськими порушено процедуру огляду на стан сп`яніння останнього та вважав, що його було примушено проходити огляд за допомогою газоаналізатора Драгер.
Зазначав, що на відеозаписі з боді-камер поліцейських не зафіксовано факту керування автомобілем ОСОБА_1 ..
Вважав, що суд першої інстанції відмовивши у клопотанні про допит свідків порушив його права на захист.
Враховуючи вищевикладене вважав, що судом першої інстанції ухвалено одностороннє, необ`єктивне рішеншення.
Явка в судове засідання
Сторона захисту була повідомлена про час, дату та місце судового засідання належним чином, до судового засідання яке було призначено вдруге стороною захисту надано заяву про відкладення судового засідання у зв`язку з хворобливим станом ОСОБА_1 .
Дослідивши докази долучені до матеріалів вказаної заяви, встановлено, що у ОСОБА_1 вдруге погіршується стан здоров`я перед апеляційним розглядом, що не виключає участь в судовому засіданні адвоката Салманової Ф.А., яка діє на підставі ордеру про надання правничої допомоги серії ВН №1676601 від 20.03.2026 року. 
Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд вважає, що в діях сторони захисту вбачаються ознаки затягування апеляційного перегляду справи, а тому у зв`язку із обмеженими строками розгляду справ про адміністративне правопорушення, у зв`язку із належним чином повідомленою стороною захисту про судове засідання, апеляційний суд вважає такі дії сторони захисту не перешкоджають розгляду без їх участі .
Позиція апеляційного суду
Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Пункт 2.9 а Правил дорожнього руху України забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Невиконання пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України має наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (ч. 4 ст. 266 КУпАП).
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -  тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно результату газоаналізатору «Alcotest Drager 7510 ARMF 0291» вбачається, що при перевірці водія ОСОБА_1 на вміст алкоголю в видихуваному повітрі на час зупинки за управлінням транспортного засобу, у останнього було виявлено 2,49 проміле.
У матеріалах справи міститься роздруківка результату газоаналізатора приладу «Alcotest Drager 7510 ARMF 0291», з якої вбачається, що останнє градуювання було 02.10.2025 року.
Таким чином, враховуючи те, що газоаналізатор «Alcotest Drager 7510 ARMF 0291», своєчасно пройшов калібрування та повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, підстав не довіряти його показанням немає, як і немає підстав для визнання недійсним чи неправдивим результату проведеного за його допомогою тесту на стан сп`яніння ОСОБА_1 ..
Чеком на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 7510 ARMF 0291» вбачається, що результат огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння позитивний – 2,49 проміле, що також зазначено в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. 
Вина водія ОСОБА_1 підтверджується зібраними в справі доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №555799 від 31.12.2025 року;
- результатом приладу «Alcotest Drager 7510». Результат тесту 2,49% (проміле) який був підписаний останнім без будь-яких зауважень та у встановленому законом порядку не оскаржувався;
- актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;
- направленням ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КМП ООМЦПЗ ООР, складене 31.12.2025 року о 14 год. 30 хв.
- відеозаписом на електронному носії інформації – диск.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.
Апеляційним судом перевіряючи мотиви з яких виходив суд першої інстанції з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №555799 від 31.12.2025 року встановлено, що 31.12.2025 року о 13 год. 20 хв. в м. Одесі, по вул. Академіка Філатова, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Suzuki SХ-4», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія із застосуванням приладу «Alcotest Drager 7510». Результат тесту 2,49 % (проміле), чим порушив п. 2.9а «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306. 
Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів, крім того засвідчений власним підписом ОСОБА_1 без жодних заперечень.
Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 сумніву не викликає, оскільки складений та підписаний уповноваженою особою відповідно до вимог ст. ст. 254, 256 КУпАП України, тому є належним доказом по справі.
Чеком на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 7510 ARMF 0291» вбачається, що результат огляду водія ОСОБА_5 на стан алкогольного сп`яніння позитивний – 2,49 проміле, що також зазначено в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5). 
З дослідженого відеозапису вбачається, що на ньому відсутній момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , проте ОСОБА_1 не заперечував, що керував транспортним засобом (0:37 хв.відеозапису), що у свою чергу свідчить про керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Будь яких заперечень з боку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності з оглянутих відеозаписів не вбачається, а вбачається лише здивування щодо результатів технічного приладу «Драгер». Також ОСОБА_1 тричі наголошував на тому, що вживав алкогольні напої напередодні і безпосередньо у день коли керував транспортним засобом. 
Сукупність вищевказаних доказів підтверджують те, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги, стосовно незаконності дій поліцейських, а саме:
-що поліцейськими було помилково враховано поясненя ОСОБА_1 , щодо обставин які склалися 31.12.2025 року;
- що поліцейськими порушено процедуру огляду на стан сп`яніння останнього та вважав, що його було примушено проходити огляд за допомогою газоаналізатора Драгер, апеляцційний суд вважає не слушними, з огляду на те, що дії поліцейських не оскаржувались у передбаченому законом порядку, крім того апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 без жодного заперечення підписав протокол про адміністративне правопорушення та на наявному в матеріалах справи відеозапису пояснював, що вживав алкогольні напої напередодні, а в день зупинки вирішив «поправити стан здоров`я» та з цією метою вжив 200 грам алкоголю після чого керував транспортним засобом.
Щодо доводів, що на відеозаписі з боді-камер поліцейських не зафіксовано факту керування автомобілем ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає, що судом першої інстанції не заперечував факт відсутності такої фіксації, але ж в матеріалах справи є письмові пояснення відібрані від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який засвідчив, що бачив як автомобіль Suzuki SХ-4», державний номерний знак НОМЕР_1 при паркуванні вдарив друге авто, під час коли останній робив водію вищевказаного автомобілю зауваження почув від нього різкий запах алкоголю з порожнини рота, у зв`язку з чим викликав поліцію. Враховуючи, що такі пояснення доповнюють відеозапис наявний в матеріалах справи та у своїй сукупності в повному обсязі доводять вину ОСОБА_1 , а тому такі доводи слід залишити без задоволення.
Щодо доводів апеляційної скарги, що суд першої інстанції відмовивши у клопотанні про допит свідків порушив його права на захист, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції надано належної правової оцінки таким клопотанням, так як в дійсності потреби у проведенні таких допитів не виникає, у зв`язку із тим, що в матеріалах справи наявний відеозапис, який поза розумним сумнівом доводить винну поведінку ОСОБА_1 ..
Узагальнюючі доводи, що судом першої інстанції ухвалено одностороннє, необ`єктивне рішення, апеляційний суд вважає необґрунтованими належними контрдоказами з боку сторони захисту.
Щодо заявлених клопотань про допит свідків апеляційний суд зазначає наступне.
У задоволенні клопотання про виклик свідка інспектора 2 взводу 6 роти 2 бат УПП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 слід відмовити з огляду на те, що вони є аналогічними, які подавались до суду першої інстанції та яким судом першої інстанції надана належна оцінка.
Крім того, апеляційний суд зазначає правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 р. у справі № 161/5372/17, відповідно до якої зазначено, що при винесенні покарання за порушення ПДР судді не можуть покладатися на свідчення інспектора поліції. Суд касаційної інстанції погодився з рішенням суду апеляційної інстанції, зазначивши, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Суд зауважив, що на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах. КАС/ВС вказав, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.
Щодо клопотання про виклик і допит свідка ОСОБА_8 , апеляційний суд зазначає, що таке клопотання не подавалось до суду першої інстанції, а тому порушено принцип стадійності розгляду такого клопотання, враховуючи викладене в його задоволенні слід відмовити.
Також апеляційний суд звертає увагу, що судом першої інстанції вже надано належної правової оцінки клопотанням про допити свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , так як протокол про адміністративне правопорушення не містить в собі посилання на зазначених свідків, а навпаки у відповідних його графах зазначено, що останні не залучались. ОСОБА_1 , підписуючи зазначений протокол, також не вказав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як свідків. Крім того, вказані свідки не можуть свідчити чи знаходився ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки встановлення перебування особи у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, проводиться або працівником поліції на місці з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, що на думку апеляційного суду є належною оцінкою заявленим клопотанням.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає що доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки діям поліцейських, не встановлено належних та допустимих доказів у справі, що як наслідок призвело до ухвалення незаконного рішення є необґрунтованими належними та допустимими доказами, наявних у справі доказів не спростовано належним чином. 
Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705\12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.
Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.
З огляду на вищенаведене, підстав для зміни постанови суду з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання про виклик та допит свідків: інспектора 2 взводу 6 роти 2 бат УПП в Одеській області старшого лейтенанта поліції Міхова Олега Валерійовича, Подаріна Є., Лясоти І.М. та ОСОБА_3 – відмовити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 09.02.2026 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя
Одеського апеляційного суду      В.В. Кострицький