ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" березня 2026 р. м. Київ 
Справа № 911/1015/24 
Господарський суд Київської області у складі:
cудді Ейвазової А.Р., 
за участі секретаря судового засідання Стаднік Є.О., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-Тех» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Купрум» про стягнення 304 500грн, зобов`язання повернути нерухоме майно, за участі представників від:

позивача –Запаскін М.Р (ордер АІ №1214546 від 31.03.2024);
відповідача – Агудалічев О.О. (ордер АІ №1631661 від 11.06.2024)

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерго-Тех» (далі – позивач, ТОВ «Енерго-Тех») звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Купрум» (далі – відповідач, ТОВ «Купрум») та просить:
– усунути перешкоди у користуванні майном шляхом зобов`язання ТОВ «Купрум» звільнити та повернути ТОВ «Енерго-Тех» склад готової продукції транспортного цеху загальною площею 1329,6кв.м, розташований на земельній ділянці загальною площею 0,2047 га з кадастровим номером 3210300000:02:015:0049 за адресою: 09113, Київська область, Білоцерківський район, м. Біла Церква, пров. Будівельників, 1;
– стягнути з ТОВ «Купрум» на користь ТОВ «Енерго-Тех» неустойку у розмірі 304 500грн за період з квітня 2021 року по квітень 2024 року за неправомірне користування майном.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідач безпідставно користується об`єктом оренди після закінчення строку дії договору оренди №01/04/20 від 01.04.2020 (т.1 а.с.1-8).
Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.04.2024 за відповідною позовною заявою відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання на 27.05.2024 о 16:00 (т.1 а.с.77-79). 
Відповідна ухвала доставлена до електронного кабінету позивача 01.05.2024 о 03:20, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (т.1 а.с.81).
Відповідач копію вказаної ухвали отримав 11.05.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0600917848804 (т.1 а.с.82).
Ухвала суду, як вбачається із змісту п.1 ч.1 ст.232 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України), є видом судового рішення.
В силу п.п.2, 3 ч.6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.
Отже, відповідна ухвала вважається врученою: позивачу – 01.05.2024, а відповідачу – 11.05.2024.
Ухвалою, яка занесена до протоколу підготовчого засідання від 27.05.2024 (т.1 а.с.83-84), судом відкладено підготовче засідання на 12.06.2024 о 15:30 з підстав, викладених в ухвалі від 12.06.2024 (т.1 а.с.108-111).
Відповідач про відкладення підготовчого засідання на 12.06.2024 о 15:30 повідомлений ухвалою від 27.05.2024, яка вручена йому 07.06.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0600926478491 (т.1 а.с.86, 88).
11.06.2024 через систему «Електронний суд» до Господарського суду Київської області надійшов відзив на позовну заяву, що поданий з пропущенням строку, встановленого судом (а.с.90-91).
У відзиві на позов відповідач просить у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на його безпідставність. Відповідач стверджує, що строк дії договору оренди продовжено до 31.05.2021, а після його закінчення - 31.05.2021 об`єкт оренди повернуто, про що сторонами складено акт. Також відповідач просив поновити строк для його подання, вказуючи, що уклав договір з адвокатським бюро на надання правничої допомоги лише 11.06.2024.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.06.2024:продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; відкладено підготовче засідання на 03.07.2024 о 14:20; визнано явку сторін обов`язковою; роз`яснено відповідачу про обов`язок такої особи зареєструвати свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами (т.1 а.с.108-111).
Відповідна ухвала доставлена до електронного кабінету позивача 13.06.2024 о 16:28, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (т.1 а.с.113).
Відповідач копію вказаної ухвали отримав 21.06.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0600930796554 (т.1 а.с.115).
26.06.2024 (сформовано в системі «Електронний суд» 25.06.2024) від позивача, до встановлення судом строку на підставі ч.4 ст.166 ГПК України та у порядку, визначеному п.12 ч.2 ст.182 ГПК України, для подання відповіді на відзив, надійшла відповідь на відзив (т.1 а.с.116-118), у якій позивач спростовує доводи відзиву та вказує, що:
- додаткова угода від 01.04.2021, акт приймання-передачі від 31.05.2021, договір оренди від 01.06.2021 та акт приймання-передачі від 01.06.2021 не підписувались керівником позивача та є сфальсифікованими;
- надані відповідачем разом із відзивом копії правочинів не укладались позивачем та будь-які докази, які б свідчили про виконання таких правочинів, відсутні;
- об`єктом оренди є склад готової продукції, а не земельна ділянка загальною площею 0,2047га, кадастровий номер земельної ділянки 3210300000:02:015:0049, на якій розташований склад готової продукції транспортного цеху (майданчик асфальтований з під`їзними шляхами загальною площею 0,2047га).
У відповіді на відзив заявлено клопотання про витребування у відповідача оригіналів доказів, долучених до відзиву у копіях: додаткової угоди від 01.04.2021 до договору оренди від 01.04.2020, акту приймання-передачі від 31.05.2021, договору оренди від 01.06.2021, акту приймання-передачі до договору оренди від 01.06.2021.
Ухвалами від 03.07.2023, які занесені до протоколу підготовчого засідання (т.1 а.с.130-132), судом, з підстав, наведених в ухвалі від 05.08.2024 (т.1 а.с.217-224): оголошено перерву в підготовчому засіданні до 15:45 10.07.2024; викликано в підготовче засідання відповідача; визнано його явку в підготовче засідання обов`язковою; зобов`язано відповідача надати докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про відкладення розгляду справи (т.1 а.с.130-132).
Відповідача про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 15:45 10.07.2024 повідомлено ухвалою від 03.07.2024 (т.1 а.с.134), яка доставлена до електронного кабінету відповідача 03.07.2024 19:11, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (т.1 а.с.135).
Ухвалами від 10.07.2024, які занесені до протоколу (т.1 а.с.139-140), з підстав, наведених в ухвалі від 05.08.2024 (т.1 а.с.215-224), судом: продовжено строк відповідачу для подання відзиву; прийнято відповідь на відзив; витребувано у відповідача для огляду оригінали доказів, долучених у копіях до відзиву (додаткову угоду від 01.04.2021 до договору оренди від 01.04.2020; акт приймання-передачі від 31.05.2021; договір оренди від 01.06.2021; акт приймання-передачі до договору оренди від 01.06.2021); встановлено відповідачу строк для подання заперечення; в підготовчому засіданні оголошено перерву до 11:00 19.07.2024.
На виконання вимог ухвали суду від 10.07.2024, яка занесена до протоколу підготовчого засідання, 19.07.2024 відповідач подав оригінали витребуваних судом письмових доказів, що оглянуті у засіданні (т.1 а.с.142-146).
19.07.2024 від позивача надійшло клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи та судової технічної експертизи документів (т.1 а.с.147-149), проведення яких позивач просив доручити експертам Київського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України.
В обґрунтування поданого клопотання, позивач вказував, що керівник товариства - Запаскін А.Р. не підписував такі документи, отже, проведення відповідних експертиз є необхідним для розгляду спору у даній справі, оскільки відповідач посилається на обставини, у підтвердження яких подає такі докази, а саме – продовження строку дії договору та повернення об`єкта оренди. 
У підготовчому засіданні, яке відбулося 19.07.2024, судом пред`явлено Запаскіну А.Р. для огляду оригінали витребуваних письмових доказів, після огляду яких, Запаскін А.Р. підтвердив, що:
- підписував додаткову угоду від 01.04.2021 до договору оренди від 01.04.2020;
- не підписував акти приймання-передачі від 31.05.2021, договір оренди від 01.06.2021, акт приймання-передачі до договору оренди від 01.06.2021(т.1 а.с.167-173, 211).
Окрім того, у підготовчому засіданні представники позивача зазначили, що сумніваються у тому, що на відповідних документах відтиск печатки саме ТОВ «Енерго-Тех».
У відповідному засіданні судом відібрані зразки почерку та підпису Запаскіна А.Р., а також відтиску печатки ТОВ «Енерго-Тех» (т.1 а.с.150-166).
Ухвалою від 19.07.2024, яка занесена до протоколу (т.1 а.с.167-173), з підстав, наведених в ухвалі від 05.08.2024 (т.2 а.с.215-224), встановлено відповідачу строк для викладення у письмовій формі своєї думки щодо поданого клопотання про призначення експертиз; в підготовчому засіданні оголошено перерву до 14:00 05.08.2024.
02.08.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли заперечення щодо призначення судової експертизи (т.1 а.с.183-184), в обґрунтування яких відповідач вказував, що: 
- директор ТОВ «Енерго-Тех» Запаскін А.Р. визнав факт підписання ним частини поданих документів - додаткової угоди від 01.04.2021, акту приймання-передачі від 01.06.2021, а акт від 31.05.2021 та договір оренди від 01.06.2021 є похідними від таких документів, щодо них Запаскін А.Р. вказав, що ймовірно їх підписував;
- позивачем не надано вільних зразків відтиску печатки, які подавалися до органів виконавчої влади, органів реєстрації, дозвільної системи, банківських установ, контролюючих органів (податкової інспекції) з відміткою про надходження до них (штамп канцелярії установи, дата надходження, вхідний номер, підпис працівника канцелярії) у період, якому відповідає дата на документі, що підлягає дослідженню.
05.08.2024 позивачем подано заяву, до якої долучено документи, що містять зразки підпису Запаскіна А.Р. та печатки ТОВ «Енерго-Тех» (т.1 а.с.187-205).
Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.08.2024 у даній справі призначено комплексну судово-почеркознавчу експертизу та судово-технічну експертизу документів, зупинено провадження у справі, а матеріали справи надіслано Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру Міністерства внутрішніх справ України.
10.09.2024 до Господарського суду Київської області разом із матеріалами справи надійшло клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи (т.1 а.с.227-228). Окрім того, у клопотанні експерт повідомив, що вирішити питання відносно встановлення давності виконання підписів в досліджуваних документах неможливо, через відсутність фахівця за відповідною експертною спеціальністю на момент її проведення у Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.09.2024 (т.1 а.с.230-231): поновлено провадження у справі; призначено розгляд клопотання експерта у підготовчому засіданні на 23.09.2024 о 16:40; зобов`язано позивача в строк до 23.09.2024 надати суду документи, що вказані у клопотанні експерта від 02.09.2024 №КСЕ-19/111-24/49494 (з наданням доказів направленням їх копії відповідачу) (т.1 а.с.230-231).
Зазначена ухвала доставлена до електронного кабінету сторін 11.09.2024 о 18:36, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (т.1 а.с.232-233).
23.09.2024 від позивача надійшло клопотання про зміну експертної установи, враховуючи повідомлення про відсутність у Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі Міністерства внутрішніх справ України фахівця за експертною спеціалізацією з дослідження питань давнини виготовлення документів (т.1 а.с.234).
Окрім того, у клопотанні позивач повідомив про неможливість виконання заявленого експертом клопотання, посилаючись на те, що не здійснював у визначений експертом період активної господарської діяльності та щоденно не створював документи, а введення документообігу з іншими суб`єктами, у т.ч. з державними органами та банківськими установами, здійснював через електронні засоби комунікації.
Разом із поданим клопотанням позивач додатково подав ряд документів для проведення експертизи, що містять підписи директора Запаскіна А.Р. та відтиски печатки ТОВ «Енерго-Тех» (т.1 а.с.235-242).
В підготовчому засіданні, яке відбулося 23.09.2024, судом пред`явлено ОСОБА_1 для огляду оригінали документів, поданих разом із клопотанням від 23.09.2024, після огляду яких ОСОБА_1 підтвердив, що такі документи ним підписані, а відтиски печатки, що проставлена на таких документах, здійснені печаткою ТОВ «Енерго-Тех».
Ухвалами від 23.09.2024, які занесені до протоколу (т.1 а.с.243-245), з підстав викладених в ухвалі від 30.09.2024 (т.1 а.с.260-265), судом: зобов`язано позивача надіслати відповідачу копію клопотання про зміну експертної установи та надати суду відповідні докази; встановлено строк відповідачу для викладення в письмовій формі своєї думки щодо заявленого позивачем клопотання; оголошено перерву в підготовчому засіданні до 17:00 30.09.2024.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.09.2024 відповідача повідомлено про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 17:00 30.09.2024 (т.1 а.с.247). Вказана ухвала доставлена до електронного кабінету відповідача 23.09.2024 о 20:10, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (т.1 а.с.248).
24.09.2024 від позивача, через систему «Електронний суд» надійшло клопотання з доказами направлення його відповідачу про зміну експертної установи відповідачу (т.1 а.с.249).
Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.09.2024: змінено експертну установу та проведення комплексної судово-почеркознавчої експертизи та судово-технічної експертизи документів, яка призначена відповідно до ухвали Господарського суду Київської області від 05.08.2024, доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України; провадження у справі зупинено.
Ухвала доставлена до електронних кабінетів учасників 04.10.2024 о 22:04, що підтверджується довідками про доставку електронного листа ( т.1 а.с.266-267).
20.11.2024 до Господарського суду Київської області разом з матеріалами справи надійшло клопотання експертів про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи, а також надання дозволу на пошкодження об`єктів дослідження під час його проведення (т.2 а.с.8-11).
Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.11.2024 судом: поновлено провадження у справі; розгляд клопотання судового експерта призначено у підготовчому засіданні на 09.12.2024 о 15:15; витребувано у позивача запитувані експертом документи; зобов`язано позивача надати докази оплати експертизи (т.2 а.с.13-15).
Зазначена ухвала доставлена до електронних кабінетів сторін 26.11.2024 о 17:45, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (т.2 а.с.16-17).
Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.12.2024 судом: відкладено підготовче засідання на 18.12.2024 о 15:00; визнано явку сторін у підготовче засідання обов`язковою; зобов`язано ТОВ «Енерго-Тех» невідкладно виконати вимоги п.5 резолютивної частини ухвали Господарського суду Київської області від 30.09.2024, п.6 резолютивної частини ухвали Господарського суду Київської області від 26.11.2024 (т.2 а.с.22-23).
Зазначена ухвала доставлена до електронних кабінетів сторін 10.12.2024 о 10:58, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (т.2 а.с.24-25).
18.12.2024 на електронну пошту суду від відповідача надійшла заява про проведення підготовчого засідання, призначеного на 18.12.2024 о 15:00, за відсутності представника, у якій відповідач просив скасувати ухвалу від 05.08.2024 у разі не виконання позивачем обов`язку з оплати призначеної комплексної експертизи (т.2 а.с.26-27). Аналогічного змісту заява надійшла до суду 18.12.2024 через систему «Електронний суд» (т.2 а.с.29-30).
В підготовчому засіданні 18.12.2024 позивач заявив усне клопотання про виключення з переліку питань, що передані на вирішення судової експертизи, питання щодо давності виконання відтисків печатки та підписів на досліджуваних документах (т.2 а.с.35).
Ухвалою, яка занесена до протоколу підготовчого засідання від 18.12.2024 (т.2 а.с.34-36), з підстав, зазначених в ухвалі від 10.01.2025 (т.2 а.с.121-128), судом: зобов`язано позивача викласти заявлене усне клопотання в письмовій формі та надати докази його надсилання відповідачу; встановлено строк відповідачу для викладення думки в письмовій формі щодо клопотання позивача; зобов`язано позивача забезпечити явку директора ТОВ «Енерго-Тех» Запаскіна А.Р. в підготовче засідання; оголошено перерву в підготовчому засіданні до 12:15 27.12.2024 (т.2 а.с.34-36).
Про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 12:15 27.12.2024 відповідач повідомлений шляхом направлення ухвали від 18.12.2024 (т.2 а.с.38), яка доставлена до його електронного кабінету 18.12.2024 о 23:35 (т.2 а.с.39).
18.12.2024 позивачем подано заяву, до якої долучено документи, що містять зразки підпису Запаскіна А.Р. та печатки ТОВ «Енерго-Тех» (т.2 а.с.72-113).
24.12.2024 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про виключення з переліку питань судової експертизи питання щодо давності документів, в обґрунтування якого позивач посилався на те, що не має фінансової можливості оплатити вартість експертизи, яку визначила експертна установа (т.2 а.с.40-41).
В підготовчому засіданні, яке відбулося 27.12.2024, судом пред`явлено ОСОБА_1 для огляду оригінали додатково наданих для проведення експертизи оригінали письмових доказів (які містять умовно-вільних та вільних зразки підпису та почерку Запаскіна А.Р. та відтиск печатки товариства). ОСОБА_1 підтвердив, що підписував документи, надані до суду разом із клопотанням від 18.12.2024, а відтиск печатки на таких документах проставлений печаткою ТОВ «Енерго-Тех».
Окрім того, ухвалами від 27.12.2024, які занесені до протоколу підготовчого засідання (т.2 а.с.53-55), з підстав, зазначених в ухвалі від 10.01.2025, судом: зобов`язано позивача надати докази направлення відповідачу копій документів, наданих разом із клопотанням від 18.12.2024, протягом 2 днів з дня засідання; встановлено відповідачу строк для подання заперечень щодо наданих позивачем доказів; в підготовчому засіданні судом оголошено перерву до 12:30 10.01.2025.
06.01.2025, на виконання вимог ухвали від 27.12.2024, яка занесена до протоколу підготовчого засідання, позивачем надані докази направлення відповідачу копій документів, наданих разом із клопотанням від 18.12.2024 (т.2 а.с.57-59).
Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.01.2025 (т.2 а.с.121=127): виключено з переліку питань, які відповідно до ухвали Господарського суду Київської області від 30.09.2024 передані на вирішення комплексної судово-почеркознавчої експертизи та судово-технічної експертизи документів, питання щодо давності виконання відтисків печатки та підписів на досліджуваних документах; задоволено клопотання експертів щодо надання додаткових матеріалів; справу направлено до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; провадження у справі зупинено.
09.04.2025 до суду надійшла справа, повернута експертною установою без проведення експертизи з посиланням на відсутність оплати (т.2 а.с.137).
25.04.2025 експерта установа повідомила на запит суду від 11.04.2025 (т.2 а.с.138, 141-142) про те, що не виставляла новий рахунок на оплату з урахуванням виключення судом частини питань, які необхідно вирішити при проведенні експертизи. 
Листом від 28.04.2025 справа повернута до експертної установи з урахуванням інформації з листа від 25.04.2025 (т.2 а.с.144).
14.05.2025 до Господарського суду Київської області надійшло клопотання експерта про погодження проведення експертизи у строк понад 90 календарних днів та рахунок №1949 від 06.05.2025 на оплату експертизи (т.2 а.с.145-147). 
Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.05.2025, з урахуванням ухвали Господарського суду Київської області від 20.05.2025: поновлено провадження у справі та призначено розгляд клопотання експерта у підготовчому засіданні на 20.05.2025 о 11:00; зобов`язано позивача надати докази оплати рахунку від 06.05.2025 №1949 до 19.05.2025 (т.2 а.с.148-149; 158-159).
Відповідна ухвала доставлена до електронних кабінетів сторін 15.05.2025 о 21:39, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (т.2 а.с.150-151).
20.05.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про виконання ухвали суду, до якої вякості доказу оплати рахунку від 06.05.2025 №1949 долучено платіжну інструкцію від 19.05.2025 №311 на суму 32 230,08грн (т.2 а.с.154-156). 
Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.05.2025 судом: задоволено клопотання експерта та погоджено проведення комплексної судово-почеркознавчої експертизи та судово-технічної експертизи документів у строк понад 90 календарних днів; матеріали справи направлені до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України; провадження у справі зупинено (т.2 а.с.160-162).
17.09.2025 від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшла справа з висновком експертів від 03.09.2025 №4175/25-32/4176/25-33 за результатами проведення комплексної судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів (т.2 а.с.165-189).
Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.09.2025: провадження у справі поновлено; призначено проведення підготовчого засідання на 03.10.2025 о 11:00; визнано явку сторін обов`язковою (т.2 а.с.192-193).
Зазначена ухвала доставлена до електронних кабінетів сторін,що підтверджується довідками про доставку електронного листа: 19.09.2025 о 16:44 – позивачу; 19.09.2025 о 16:50 - відповідачу(т.2 а.с.194-195). 
Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.10.2025 позов у даній справі залишено без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.226 ГПК України (т.2 а.с.214-222).
08.10.2025 через систему «Електронний суд» до Господарського суду Київської області від ТОВ «Купрум» надійшло клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, до якого долучено докази направлення його копії з додатками позивачу (т.2 а.с.232-233). 
У поданому клопотанні ТОВ «Купрум» просить суд стягнути з ТОВ «Енерго-Тех» 54 000грн в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. 
Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.10.2025: прийнято до розгляду клопотання ТОВ «Купрум» про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу (вх.№8971 від 08.10.2025); встановлено ТОВ «Енерго-Тех» строк для реалізації права на подання заперечень або клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу з наданням доказів направлення копій відповідачу – 5 днів з дня отримання ухвали (т.2 а.с.245-246).
Вказана ухвала доставлена до електронних кабінетів сторін,що підтверджується довідками про доставку електронного листа:15.10.2025 о 20:40 – позивачу; 15.10.2025 о 20:44 - відповідачу(т.2 а.с.247-248). 
Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.10.2025зупинено розгляд клопотання ТОВ «Купрум» про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу до повернення матеріалів даної справи до Господарського суду Київської області (т.2 а.с.250-251).
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2025 ухвалу Господарського суду Київської області від 03.10.2025 скасовано, а справу передано на розгляд до Господарського суду Київської області (т.3 а.с.58-66).
Справа надійшла до Господарського суду Київської області 24.12.2025 та відповідно до протоколу від 25.12.2025 передачі судової справи раніше визначеному складу суду передана судді Ейвазовій А.Р. (т.3 а.с.69-70).
Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.12.2025 призначено проведення підготовчого засідання на 19.01.2026 о 15:10 та визнано явку сторін у таке засідання обов`язковою (т.3 а.с.71-72).
Відповідна ухвала доставлена до електронних кабінетів сторін 29.12.2025 о 21:54, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (т.3 а.с.73-74).
12.01.2026 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи, призначеного на 19.01.2026 о 15:10, на іншу дату через зайнятість представника відповідача – адвоката Агудалічева О.О. в іншому судовому засіданні (т.3 а.с.82).
19.01.2026 підготовче засідання не відбулось, у зв`язку з неможливістю забезпечити виконання вимог ч.1 ст.222 ГПК України в частині повного фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та проведення засідання в режимі відеоконференції, з причин відсутності електропостачання, що підтверджується актом від 20.01.2026 (т.3 а.с.86), у зв`язку із чим ухвалою Господарського суду Київської області від 20.01.2026 призначено проведення підготовчого засідання на 30.01.2026 о 10:45 та визнано явку сторін у таке засідання обов`язковою (т.3 а.с.87-88).
Зазначена ухвала доставлена до електронних кабінетів сторін,що підтверджується довідками про доставку електронного листа: 21.01.2026 о 11:37 – позивачу; 21.01.2026 о 11:33 - відповідачу(т.3 а.с.89-90). 
Ухвалою від 30.01.2026, яка занесена до протоколу, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.02.2026о 11:45 (т.3 а.с.101-102).
Підготовче провадження закрито у відповідності з п.3 ч.1 ст.185 ГПК України, у зв`язку із виконанням завдань підготовчого провадження.
20.02.2026 судом розпочато розгляд справи по суті, заслухано вступне слово сторін, досліджено докази, наявні в матеріалах справи, та ухвалою, яка занесена до протоколу судового засідання, на підставі ч.2 ст.216 ГПК України, оголошено перерву в судовому засіданні до 17:10 04.03.2026 (т.3 а.с.113-115).
04.03.2026 (сформовано в системі «Електронний суд» 03.03.2026) від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, які фактично є письмовою промовою в судових дебатах (т.3 а.с.128-129).
04.03.2026 через систему «Електронний суд» від позивача надійшли додаткові пояснення (т.3 а.с.132-133) щодо періоду нарахування неустойки та усунення технічної помилки у яких повідомлено про те, що:
- при визначенні періоду неправомірного користування майном було допущено технічну описку в зазначенні років, зокрема, вказано період: «квітень 2020 квітень 2023», що за арифметичним підрахунком становить 36 місяців; відповідно, період неправомірного користування майном, за який нараховано заявлену неустойку (36 місяців), тривав з 01.04.2021 по 01.04.2024 (дата звернення до суду);
- фактичні обставини у справі № 911/1015/24 є незмінними: укладення договору оренди № 01/04/20, закінчення строку його дії 01.04.2021, подальше неправомірне користування майном відповідачем протягом 36 місяців; виправлення описки «квітень 2020» на «квітень 2021» та «квітень 2023» на «квітень 2024» усуває лише внутрішню суперечність між зазначеним роком та іншими даними позову.
Крім того, до відповідних пояснень позивачем долучено письмовий виступ у судових дебатах (т.1 а.с.135-136).
Ухвалою від 04.03.2026, що занесена до протоколу судового засідання, судом прийнято додаткові пояснення сторін та, на підставі ч.1 ст.219 ГПК України, оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення та повідомлено, що рішення буде проголошено о 13:50 16.03.2026 (т.1 а.с.139-143).
Додаткові пояснення позивача прийняті судом на підставі ч.5 ст.161 ГПК України, оскільки стосувалися окремого питання, а саме, усунення технічної описки у періоді нарахування неустойки, яка не потягнула за собою зміну предмета позову та змісту заявлених вимог. Письмові дебати сторін прийняті судом на підставі ст.218 ГПК України, що визначає право учасників справи виступити з заключним словом. 
В судовому засідання представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити, представник відповідача проти позову заперечував та просив у його задоволенні відмовити.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані у справі докази, судом встановлені наступні обставини.
27.03.2009 між Відкритим акціонерним товариством Білоцерківський комбінат «Будіндустрія» (далі – продавець) та ТОВ «Енерго-Тех» (далі – покупець) укладено договір купівлі-продажу, який посвідчено нотаріально (реєстровий №800) (далі – договір №800; т.1 а.с.13-14). В силу умов такого договору №800 продавець передає, а покупець приймає у власність нежитлову будівлю ТП-132 під літ. «Щ», пл.67,2кв.м (знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, пров. Будівельників, 1) та зобов`язується сплатити обумовлену грошову суму; земельна ділянка, на якій розташована вказана нежитлова будівля, у власність та користування продавцеві не надавалась.
21.04.2009 Комунальним підприємством Київської обласної ради «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації», як вбачається з витягу №22520999, зареєстровано за позивачем право власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю, літ. «Щ» пл.67,2кв.м, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, пров. Будівельників, 1 (т.1 а.с.16).
Також, 20.09.2011 між Відкритим акціонерним товариством Білоцерківський комбінат «Будіндустрія» (далі – продавець) та ТОВ «Енерго-Тех» (далі – покупець) укладено договір купівлі-продажу, який посвідчено нотаріально (реєстровий №2487) (далі – договір №2487; т.1 а.с.17-18). За умовами такого договору продавець передав у власність, а покупець прийняв у власність споруди - склад готової продукції транспортного цеху (площадка) №1, площадка для зберігання інертних матеріалів №2, площадка №3, площадка №4, що знаходяться в м. Біла Церква, провулок Будівельників будинок 1, Київська область. Відповідно до п.1 договору №2487 споруди розташовані па земельних ділянках, які у власність не надавались, а саме: склад готової продукції транспортного цеху (площадка №1) розміщений на земельній ділянці пл.1,2609га з кадастровим номером 3210300000:02:015:0013; площадка для зберігання інертних матеріалів №2 та площадка №3 - на земельній ділянці пл.0,2007га з кадастровим номером 3210300000:02:016:0004; площадка №4 - на земельній ділянці площею 0,2665га з кадастровим номером 3210300000:02:016:0001.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 18.04.2024 №374877198, 15.09.2016 внесено запис №16511232 щодо державної реєстрації права власності на складові частини об`єкта нерухомого майна, а саме: склад готової продукції транспортного цеху (площадка) загальна пл.1329,6кв.м, площадка для зберігання інертних матеріалів загальна пл.505,6кв.м, площадка загальна пл.237кв.м, площадка загальна пл.1290кв.м, під`їзна залізнична колія загальна площа 375,3кв.м, розташовані за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, пров. Будівельників, буд. 1 (т.1 а.с.11-12).
Судом встановлено, що Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації заведено інвентаризаційну справу на нежитлові будівлі і споруди по пров. Будівельників, буд. 1 (т.1 а.с.20-30).
16.10.2012 між Білоцерківською міською радою (далі – орендодавець) та ТОВ «Енерго-Тех» (далі - орендар) укладено договір оренди землі №91 (далі – договір №91; т.1 а.с.31-32). За умовами п.1 договору №91 орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку під розміщення виробничої бази, яка знаходиться за адресою: м. Біла Церква, пров. Будівельників, буд. 1, нежитлова будівля літера «Щ»; в оренду надається земельна ділянка з кадастровим номером 3210300000:02:015:0049 загальною площею 0,2047га (в т.ч.: капітальна – 0,0971га; прибудинкова територія – 0,1076га). Строк оренди за договором №91 складає 5 років та ним передбачено переважне право орендаря після закінчення строку дії договору поновити його на новій строк за зверненням орендаря до орендодавця не пізніше 60 днів до закінчення строку дії такого договору з письмовим повідомленням про намір продовжити його дію.
16.10.2012 між Білоцерківською міською радою та ТОВ «Енерго-Тех» підписано акт приймання-передачі земельної ділянки, що передається в оренду відповідно до договору оренди землі за яким, орендодавець передав, а орендар прийняв земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Біла Церква, пров. Будівельників, 1 (т.1 а.с.33).
01.04.2020 між ТОВ «Енерго-Тех» (далі – орендодавець) та ТОВ «Купрум» (далі – орендар) укладено договір оренди №01/04/20 (т.1 а.с.39-41; далі – договір оренди №01/04/20).
Відповідно до п.п.1.1-1.3 договору оренди №01/04,20: орендодавець передає, а орендар приймає в оренду наступний об`єкт (в подальшому майно) - земельну ділянку загальною площею 0,2047га з кадастровим номером 3210300000:02:015:0049, на якій знаходиться склад готової продукції транспортного цеху (майданчик асфальтований з під`їзними шляхами загальною площею 0,2047га); об`єкт оренди знаходяться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, по провулку Будівельників, 1; об`єкт оренди належить орендодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 20.09.2011, a земельна ділянка на підставі договору оренди землі №91 від 16.10.2012.
В силу п.п.4.1-4.3 договору оренди №01/04/20: об`єкти оренди згідно з п.1.1 вважаються переданими орендарю з моменту підписання акту приймання-передачі 01.04.2020 на фактичну площу оренди; термін оренди майна встановлюється з моменту підписання договору і діє до 01.04.2021; термін оренди може бути змінений за згодою обох сторін.
Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 01.04.2021; у випадку, якщо ні одна із сторін за 30 календарних днів до закінчення терміну дії договору не повідомить іншу сторону в письмовій формі про розірвання договору, термін дії може бути пролонговано на наступний термін виключно шляхом укладання додаткової угоди (п.9.1 договору оренди №01/04/20).Отже, сторонами за взаємною згодою встановлено форму правочину щодо продовження строку дії договору – письмова, що відповідає загальним вимогам.
01.04.2020 сторонами підписано акт приймання-передачі, яким зафіксовано факт передачі орендодавцем та прийняття орендарем в оренду земельної ділянки загальною площею 0,2047га з кадастровим номером 3210300000:02:015:0049, на якій знаходиться склад готової продукції транспортного цеху (майданчик асфальтований з під`їзними шляхами загальною площею 0,2047 га) (т.1 а.с.42).
Як повідомив позивач, у період з 24.07.2020 по травень 2021 року відповідач здійснював щомісячні орендні платежі за укладеним договором, на підтвердження чого надав відповідні платіжні доручення (т.1 а.с.43-50).
Листом від 29.03.2021 №22 позивач звернувся до відповідача щодо повернення об`єкта оренди після закінчення строку дії договору №01/04/20 (т.1 а.с.51).
На підтвердження направлення вказано листа відповідачу надано: поштову накладну №0860103349175; опис вкладення до відправлення, прийнятого за такою накладною; фіскальний чек від 31.03.2021 щодо оплати послуг пересилання відправлення (т.1 а.с.51,зворот).
З матеріалів справи вбачається, що комісією у складі: директора ТОВ «Енерго-Тех» Запаскіна А.Р., голови правління ПрАТ «АМВ» Миколаєнка В.М., директора ТОВ «Торговий дім Перліт-Інвест» Каплана О.В., керуючого партнера АО «Арбітрум Ліберті» - адвоката Запаскіна М.Р. проведено обстеження об`єкту оренди - складу готової продукції транспортного цеху, що розташований за адресою м.Біла Церква, провулок Будівельників, 1, літ. «Щ». За результатами обстеження складено акт візуального обстеження об`єкта оренди від 15.04.2024 (т.1 а.с.52), що містить наступний висновок комісії: «об`єкт оренди склад готової продукції транспортного цеху продовжується використовуватись ТОВ «Купрум» для власної господарської діяльності після закінчення строку дії договору оренди; об`єкт оренди власнику повернутий не був». До відповідного акту додані фотоматеріали (т.1 а.с.53-55).
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що відповідач не повернув об`єкт оренди після закінчення строку дії договору оренди №01/04/20.
Заперечуючи щодо задоволення вимог відповідач посилається на продовження орендних відносин, на підтвердження чого ним надані докази.
Так, на підтвердження відповідних доводів, відповідачем надано додаткову угоду від 01.04.2021, якою продовжено дію договору оренди від 01.04.2020 №01/04/20 строком на два місяці до 31.05.2021, що підписана від імені позивача (т.1 а.с.95).
Як стверджує відповідач, 31.05.2021 сторонами підписано акт приймання-передачі до договору оренди від 01.04.2020 №01/04/20, який наданий відповідачем, та підтверджує повернення об`єкта оренди - передачу орендарем та прийняття орендодавцем земельної ділянки загальною площею 0,2047га з кадастровим номером 3210300000:02:015:0049, на якій знаходиться склад готової продукції транспортного цеху (майданчики асфальтований з під`їзними шляхами загальною площею 0,2047 га) (т.1 а.с.93,зворот).
У подальшому сторонами укладено договір оренди від 01.06.2021 №01/06/21 (далі – договір оренди №01/06/21; т.1 а.с.94), на що вказує відповідач, в силу якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду майданчик асфальтований з під`їзними шляхами загальною площею 0,2047га, на якому знаходиться склад готової продукції транспортного цеху, що знаходиться на земельній ділянці загальною площею 0,2047га з кадастровим номером 3210300000:02:015:0049. Відповідач стверджує, що сторони узгодили строк оренди такого майна - 2 роки 11 місяців з моменту підписання договору та акту приймання-передачі, а також визначили його дію до 01.05.2024 (п.4.2).
Відповідач повідомив, що 01.06.2021 сторонами підписано акт приймання-передачі від 01.06.2021 №01/06/21 відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв у належному для експлуатації стані майданчик асфальтований з під`їзними шляхами загальною площею 0,2047га, на якому знаходиться склад готової продукції транспортного цеху (т.1 а.с.93).
Позивач факт продовження орендних відносин заперечував, вказавши, що лише уклав додаткову угоду від 01.04.2021 до договору оренди №01/04/20, однак, за твердженням позивача інші документи (акт приймання-передачі від 31.05.2021, договір оренди від 01.06.2021 №01/06/21, акт приймання-передачі до договору оренди від 01.06.2021) не підписував.
Як вказував позивач, додатковою обставиною, що підтверджує факт відсутності будь-яких договірних правовідносин з відповідачем є сплата орендної плати за земельну ділянку у 2022 року саме позивачем, у підтвердження чого позивачем надано відповідні платіжні інструкції (т.1 а.с.121-122).
Оскільки відповідач заперечував належність підпису на відповідних документах директору ТОВ «Енерго-Тех» - Запаскіну Артему Романовичу (далі – Запаскін А.Р.) та відтиску печатки на таких документах печатки товариства, у відповідній справі призначена експертиза.
За результатами проведеної комплексної судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів складено висновок експертів від 03.09.2025 №4175/25-32/4176/25-33, відповідно до якого (т.2 а.с.168-189):
- підписи від імені Запаскіна А.Р. в акті приймання-передачі від 31.05.2021 до договору оренди №01/04/20 від 01.04.2020, договорі оренди від 01.06.2021, виконані не Запаскіним А.Р., а іншою особою;
- підпис від імені Запаскіна А.Р. в акті приймання-передачі від 01.06.2021 до договору оренди №01/06/21 від 01.06.2021 виконаний Запаскіним А.Р.;
- відтиски печатки від імені ТОВ «Енерго-Тех» у додатковій угоді від 01.04.2021 до договору оренди №01/04/20 від 01.04.2020 та акті приймання-передачі від 01.06.2021 до договору оренди №01/06/21 від 01.06.2021 нанесені одним і тим самим кліше печатки ТОВ «Енерго-Тех», вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки відтисків якої надано для порівняльного дослідження;
- відтиски печатки від імені ТОВ «Енерго-Тех» в акті приймання-передачі від 31.05.2021 до договору оренди №01/04/20 від 01.04.2020 та договорі оренди №01/06/21 від 01.06.2021, нанесені одним і тим самим кліше печатки, але не тим кліше печатки вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки відтисків якої надані для порівняльного дослідження.
Предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обов`язку сплатити оренду плату у формі неустойкиу розмірі подвійної орендної плати за час користування майном після закінчення строку оренди та повернути орендоване майно.
Заявлені позивачем вимоги суд вважає необґрунтованими з наступних підстав.
Укладений сторонами договір оренди від 01.04.2020 №01/04/20 є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань в силу ст.ст.173, 174, ч.1 ст.175 ГК України (тут і надалі у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин).
Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ч.1 ст.175 ГК України.
Згідно ч.1 ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; при цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.
Так, як установлено ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За своєю правовою природою укладений сторонами договір №01/04/20 є договором оренди.
В силу з ч.1 ст.283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності. Частиною 3 цієї статі визначено, що об`єктом оренди може бути, у т.ч., нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення).
До відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.6 ст.283 ГК України).
Так, ч.ч.1,2 ст.759 ЦК України визначено, що: за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк; законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).
Відповідно до ч.1 ст.763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.
В силу ч.2 ст.291 ГК України договір оренди припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.
Як визначено ч.1 ст.785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
Аналіз ч.1 ст.759 та ч.1 ст.785 ЦК України дозволяє дійти висновку, що договір найму (оренди) зумовлює право наймача (орендаря) користуватися орендованим майном впродовж строку дії договору із сплатою наймодавцю (орендодавцю) орендної плати у погодженому розмірі, водночас, припинення договору найму зумовлює обов`язок наймача негайно повернути наймодавцеві об`єкт оренди.
Строк оренди, визначений п.4.2 договору оренди №01/04/20, як встановлено судом продовжено додатковою угодою до 31.05.2021, підписання якої підтвердив директор ТОВ «Купрум» - Запаскін А.Р. у підготовчому засіданні 19.07.2024, а факт наявності на ній відтиск печатки ТОВ «Енерго-Тех» встановлено за результатами проведеної комплексної судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи.
Отже, договір оренди від 01.04.2020 №01/04/20 діяв до 31.05.2021 та припинив свою дію за фактом закінчення строку, на який його укладено.
За загальним правилом, за фактом повернення майна з оренди сторонами договору оренди складається відповідним актом. 
Під час розгляду даної справи на підставі висновку експерта встановлено, що підпис на акті від 31.05.2021, який наданий відповідачем як доказ повернення об`єкта оренди після закінчення строку дії договору №01/04/20, виконаний не директором ТОВ «Купрум», що уповноважений діяти від імені позивача, та на такому акті відтиск печатки не є відтиском печатки відповідного товариства.
Однак, сама по собі відсутність підписаного сторонами акту приймання-передачі (повернення) об`єкта оренди не свідчить про те, що відповідний обов`язок не виконаний, у разі якщо встановлені інші обставини, що свідчать про повернення майна або орендодавець не заперечує такої обставини.
При цьому, висновок експерта не має заздалегідь встановленої сили, як і інші докази в силу ч.2 ст.86 ГПК України, а суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Поряд з цим. про фактичне повернення майна позивачу - орендодавцю свідчить акт приймання-передачі від 01.06.2021 до договору оренди №01/06/21, підпис від імені ТОВ «Енерго-Тех» на якому виконаний, як встановлено судовою експертизою, керівником такого товариства - Запаскіним А.Р., що засвідчений кліше печатки такого товариства на акті. Так, із змісту такого акту вбачається, що позивач передав той самий об`єкт оренди –майданчик асфальтований з під`їзними шляхами загальною площею 0,2047га, на якому знаходиться склад готової продукції відповідачу, що не було б можливим у разі, якщо об`єкт не був повернутий орендодавцю – позивачу.
При цьому. не зважаючи на визначення об`єкта оренди у п.1.1 договору №01/04/20 як «земельної ділянки» загальною площею 0,2047га з кадастровим номером 3210300000:02:015:0049, на якій знаходиться склад готової продукції транспортного цеху (майданчик асфальтований з під`їзними шляхами загальною площею 0,2047га)» , об`єктом оренди є відповідний склад, про що свідчить п.1.3 такого договору, у якому сторонами здійснено посилання на те, що об`єкт оренди належить позивачу саме на підставі договору купівлі-продажу від 20.09.2011, об`єктом купівлі-продажу якого є саме відповідне майно, а не земельна ділянка, на якій воно розташоване; зазначена земельна ділянка перебувала у користуванні позивача на підставі договору №91.
Слід зазначити, що під час розгляду спору у даній справі судом не встановлено спору між сторонами щодо об`єкта оренди або різного тлумачення умов договору №01/04/20, зокрема, у відповідній частині; вимоги у даній справі, заявлені позивачем стосуються усунення перешкод у користуванні саме таким майном –складом готової продукції транспортного цеху (майданчик асфальтований з під`їзними шляхами).
Поряд з цим, враховуючи встановлені судом обставини під час розгляду даної справи, договір оренди №01/06/21 від 01.06.2021 є таким, що підписаний від імені позивача не його керівником, а іншою особою.
Так, частиною 1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (ст.ст.2, 91, 92 ЦК України). При цьому, особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (ч.1ст.92 ЦК України).
Правочини юридична особа також вчиняє через свої органи, що з огляду на приписи ст.237 ЦК України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами.
Водночас, ч.1 ст.241 ЦК України установлено, що: правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою; правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.
Отже, за змістом ч.1 ст.241 ЦК України вбачається, що наступним схваленням правочину законодавець не вважає винятково прийняття юридичного рішення про схвалення правочину. Схвалення може відбутися також і в формі мовчазної згоди, і у вигляді певних поведінкових актів (так званих конклюдентних дій) (вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 24.06.2025 у справі №904/1281/24).
Крім того, у постанові Верховного Суду від 24.06.2025 у справі №904/1281/24 колегія суддів виснувала, що: «Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з`ясовувати пов`язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів тощо). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину».
Суд враховує, що хоча від імені ТОВ «Енерго-Тех» договір оренди від 01.06.2021 №01/06/21 підписаний іншою, невстановленою особою, однак, у подальшому такий договір фактично схвалено позивачем в особі його керівника Запаскіна А.Р., який підписав акт приймання-передачі від 01.06.2021, чим підтвердив виконання такого договору орендодавцем – передачу в оренду об`єкта та його прийняття відповідачем. Такий підпис скріплено печаткою товариства, що встановлено при проведенні експертизи. У відповідному акті сторони визначили реквізити договору, на підставі якого здійснювалась передача, а також індивідуалізували об`єкт оренди.
Підписання акту приймання-передачі майна як від орендаря до орендодавця, так і від орендодавця до орендаря є фактом початку та відповідно припинення орендних правовідносин; сторони можуть установити й інший момент відліку строку, однак цю обставину вони повинні узгодити та викласти у договорі оренди (висновок викладений в п.п.6.18,6.19 постанови Верховного Суду від 02.10.2024 у справі №922/2826/23).
Також, у суду відсутні підстави вважати, що сторони домовилися про оренду майна на інших умовах, ніж ті, що визначені договором оренди від 01.06.2021 №01/06/21 який наданий відповідачем.
Так, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).
Відповідно до ч.ч.1.2 ст.638 ЦК України: договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору; істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди; договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Водночас, заперечуючи факт укладення договору відповідного змісту, що наданий відповідачем, в якому визначенні його істотні умови - предмет, ціна, строк, позивач повідомив, що направив відповідачу проект договору оренди іншого змісту та акт приймання-передачі майна з підписом керівника ТОВ «Енерго-Тех» задовго до настання дати, яка вказана на таких документах, разом з тим, доказів у підтвердження відповідних обставин позивач не надав, а саме -звернення до відповідача з проектом договору в іншій редакції.
За відсутності доказів звернення позивача до відповідача з пропозицією про укладення договору оренди на інших умовах аніж ті, що визначені в договорі оренди від 01.06.2021 №01/06/21, суд дійшов висновку про те, що укладення договору оренди №01/06/21 відбулось на умовах, визначених таким договором, за фактом схвалення його шляхом виконання позивачем зобов`язань за ним – передачі об`єкта оренди за актом з посиланням на такий договір. 
Пунктом 4.1 договору оренди №01/06/21 передбачено, що предмет оренди вважається переданим з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі від 01.06.2021.
Також у даній справі не встановлено фактів звернення до відповідача щодо повернення орендованого майна, усунення перешкод у користуванні ним у період з 01.06.2021 (дата договору оренди №01/06/21) до звернення до суду – 18.04.2024, що також може свідчити про наявність підстави у відповідача для користування майном, якою є факт укладення договору оренди №01/06/21. Також не надано і доказів запрошення відповідача для обстеження об`єкта оренди, що мало місце 15.04.2024 за відсутності відповідача. Посилання позивача на те, що відповідний договір містить економічно невигідні умови для нього (орендна плата нижче за орендну плату за земельну ділянку), що свідчить на його думку про відсутність факту його укладення не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки такий договір міг бути укладений позивачем з метою мінімізувати власні витрати за відсутності попиту на оренду такого майна у відповідний період; доказів визнання відповідного договору недійсним як такого, що укладений внаслідок помилки або обману, інших підстав не надано.
Враховуючи, що, в силу п.4.2 договору оренди №01/06/21, такий договір діє до 01.05.2024, вимоги про усунення перешкод у користуванні об`єктом оренди шляхом його звільнення та повернення, які позивач завив у квітні 2024 року, тобто до закінчення строку дії такого договору, є такими, що не підлягають задоволенню, враховуючи відсутність факту порушення та наявність у відповідача підстав для володіння та користування об`єктом оренди. Також, слід зазначити, що заявляючи відповідні вимоги, позивач вказував як на їх підставу – припинення іншого договору оренди - №01/04/20 та не змінював підстав позову, у т.ч. не посилався на порушення зобов`язань з оплати за іншим договором або закінчення його строку тощо.
Між тим, в силу ч.1 ст.14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За таких обставин суд відмовляє у задоволенні вимог позивача про усунення перешкод у користуванні майном шляхом зобов`язання ТОВ «Купрум» звільнити та повернути ТОВ «Енерго-Тех» склад готової продукції транспортного цеху загальною площею 1329,6кв.м, розташований на земельній ділянці загальною площею 0,2047 га з кадастровим номером 3210300000:02:015:0049 за адресою: 09113, Київська область, Білоцерківський район, м. Біла Церква, пров. Будівельників, 1.
В силу ч.2 ст.785 ЦК України якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.
Згідно висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.04.2024 у справі №910/7113/21, 11.11.2025 у справі №922/83/25, неустойка, стягнення якої передбачено ч.2 ст.785 ЦК України, є самостійною формою майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, яка застосовується у разі (після) припинення договору якщо наймач не виконує обов`язку щодо негайного повернення речі, і є належним способом захисту прав та інтересів орендодавця після припинення договору, коли користування майном стає неправомірним.
Зважаючи на те, що користування майном після закінчення строку дії договору №01/04/20 та у заявлений позивачем період нарахування неустойки – з 01.04.2021 по 01.04.2024 відбувалось на підставі іншого договору оренди №01/06/21, у заявлений позивачем період у нього не виникало право нараховувати відповідачу неустойку у відповідності з ч.2 ст.785 ЦК України.
Отже, у задоволені вимог про стягнення з відповідача неустойки у розмірі 304 500грн, нарахованої за період з квітня 2021 року по квітень 2024 року, суд відмовляє. 
Відповідно до п.2 ч.1, п.2 ч.4 ст.129 ГПК України: судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Оскільки у задоволені заявлених вимог відмовлено повністю, витрати по оплаті позову судовим збором у розмірі 7 595,5грн та витрати на оплату судової експертизи у розмірі 32 230,08грн підлягають покладенню на ТОВ «Енерго-Тех».
При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу суд виходить з наступного.
Як визначено п.12 ч.3 ст.2 ГПК України, одним із принципів господарського судочинства є принцип відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, що установлено ч.1 ст.123 ГПК України. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, як передбачено п.1 ч.3 такої норми, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Реалізація права на відшкодування судових витрат відбувається у порядку, визначеному ГПК України, який передбачає декілька етапів.
Так, відповідно до ч.1 ст.124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Згідно ч.2 ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Як унормовано ч.3 такої норми, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Порядок розподілу судових витрат визначений ст.129 ГПК України, в силу ч.8 якої розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази, що встановлено ч.8 ст.129 ГПК України, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Таким чином, ГПК України визначає послідовність та час вчинення дій учасниками з метою реалізації права на відшкодування судових витрат, що відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст.124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст.126 ГПК України): – подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).
Відповідний порядок застосування визначений: постановою Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19; постановами Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.01.2021 у справі № 910/18250/16, 19.08.2021 у справі №910/11547/19, 26.10.2022 у справі №911/3001/21, 22.12.2022 у справі № 910/13060/21, 17.01.2023 у справі № 922/4812/21, 09.01.2024 у справі №922/1253/23, 17.01.2024 у справі №910/2158/23; додатковими постановами Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.11.2022 у справі №916/1010/21, 27.02.2024 №922/1075/23, 16.09.2024 №922/3611/23; постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.
В силу ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У першій заяві по суті – відзиві відповідач повідомив, що його орієнтовні витрати на професійну правничу допомогу становлять 30 000грн (т.1 а.с.91), а сума таких витрат може бути змінена в залежності від фактично витраченого часу щодо розгляду справи. 
08.10.2025 від ТОВ «Купрум» надійшло клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 54 000грн (т.2 а.с.232-233), яке підтримано відповідачем до закінчення судових дебатів. Так, відповідач виклав свій виступ у дебатах письмово, де просив за результатами розгляду цієї справи вирішити питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу (т.3 а.с.128-129).
У підтвердження витрат на професійну правничу допомогу відповідач надав наступні докази:
 договір від 11.06.2024 №б/н про надання правничої допомоги, укладений між відповідачем (далі – клієнт) та Адвокатським бюро «Олександра Агудалічева» (далі – бюро) (далі – договір №б/н; т.2 а.с.237-238);
 додаток від 11.06.2024 №1 до договору №б/н (далі – додаток; т.2 а.с.239);
 ордер АІ №1631661 від 11.06.2024, виданий бюро на надання правової лопомоги відповідачу адвокатом Агудалічевим О.О.(т.1 а.с.96);
 розрахунок витрат на правничу допомогу в справі №911/1015/24 від 07.10.2025 (т.2 а.с.240);
 акт від 07.10.2025 №б/н про надання правничої допомоги (т.2 а.с.236).
Відповідно до п.п.1,2 договору №б/н: бюро приймає на себе зобов`язання усіма законними методами та способами надавати правову допомогу клієнту в господарському суді в справі №911/1015/24; надання правової допомоги клієнту бюро доручає адвокатам бюро.
Згідно п.7 договору №б/н клієнт, зобов`язаний сплатити гонорар бюро в розмірі та в строк згідно цього договору.
Розмір та порядок оплати гонорару встановлюється додатком (додатками) до договору (п.9 договору №б/н).
Як визначено п.13 договору №б/н він набирає чинності з моменту його підписання та діє до закінчення надання правової допомоги клієнту на стадії судового процесу, що визначена в п.1 договору, про що складається акт про надання правничої допомоги.
В силу п.3 додатку: за вивчення позовної заяви та доданих матеріалів, консультування, випрацювання правової позиці, підготовка відзиву на позовну заяву, клієнт сплачує бюро суму в розмірі 30 000грн; за участь в судових засіданнях безпосередньо в суді першої інстанції вартість гонорару складає 5 000грн за одне засідання; а за участь в судових засіданнях в суді першої інстанції в режимі відеоконференції - 3500грн за одне засідання; інші дії, спрямовані на підготовку та розгляд обумовленої справи (ознайомлення з матеріалами справи, підготовка запитів, заяв, клопотань, тощо), оплачуються виходячи з вартості однієї години роботи, що становить 2500грн, пропорційно фактично затраченому часу, але в будь-якому випадку не менше ніж 2000грн за один документ.
Відповідно до п.6 додатку розрахунки за цим договором здійснюються шляхом перерахування клієнтом грошових коштів на поточний рахунок бюро або готівкою впродовж 10 днів після набрання рішенням суду законної сили.
Згідно розрахунку витрат на правничу допомогу в справі вартість фактично наданих послуг становить: 
 вивчення позовної заяви та доданих матеріалів, консультування, випрацювання правової позиції, збір матеріалів для відзиву на позовну заяву, підготовка та подача відзиву на позовну заяву – 10год – 30 000грн;
 участь в судових засіданнях безпосередньо в залі судового засідання Господарського суду Київської області 10.07.2024 та 19.07.2024 – 2 засідання – 10 000грн;
 участь в судових засіданнях Господарського суду Київської області 05.08.2024, 27.12.2024, 10.01.2025 та 03.10.2025 за допомогою ВКЗ – 4 засідання – 14 000грн.
Актом про надання правничої допомоги, який підписано відповідачем та бюро, підтверджено обсяг наданих послуг, вказаних у розрахунку витрат, та їх загальна вартість у розмірі 54 000грн.
Доказів повної або часткової оплати послуг бюро на момент прийняття цього рішення у справі не надано, однак, строк для оплати таких послуг не закінчився. 
У вирішенні питання щодо відшкодування відповідачу відповідних витрат на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 54 000грн, які відповідач має понести, суд виходить з наступного.
Як визначено ч.4 ст.126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 5 ст.126 ГПК України унормовано, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, у розумінні положень ч.5 ст.126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо на її думку, недотримано вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт, ціною позову та значенням її для сторін. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення розміру витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Відповідно до ч.6 ст.126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч.4 ст.126 ГПК України.
Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (правова позиція викладена у: постановах Верховного Суду від 07.08.2018 у справі №916/1283/17, 30.07.2019 у справі №902/519/18, 21.01.2020 у справі №903/390/18, 21.01.2020 у справі №916/2982/16, 07.07.2020 у справі № 914/1002/19, 03.04.2024 у справі №915/436/23, 30.04.2024 у справі №914/1508/23: додаткових постановах Верховного Суду від 05.03.2020 у справі №911/471/19, 20.09.2022 у справі №912/423/20, 25.10.2022 у справі №907/438/21, 24.09.2024 у справі №910/13177/23, 23.10.2024 у справі №910/6224/23, 21.05.2025 у справі №910/2014/23).
Положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу; кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Як визначено ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»: гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги; при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини; гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
У п.п.19, 20 постанови від 07.07.2021 №910/12876/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини, разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Як зазначено в постановах Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №910/23210/17, 13.02.2019 у справі № 911/739/15, 01.08.2019 у справі № 915/237/18, додаткових постановах Верховного Суду від 23.07.2023 у справі № 924/746/22, 21.06.2023 у справі №908/3387/21, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумним та виправданим. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16; постанови Верховного Суду від 30.03.2021 у справі №906/432/19, 21.02.2023 у справі №4/40/5022-387/2012, 02.03.2023 у справі №910/1864/21, 19.09.2023 у справі №905/1191/21, 06.11.2023 у справі №938/466/21; додаткові постанови Верховного Суду від 12.03.2024 у справі №910/3567/23, 05.03.2024 у справі №916/2266/22, 18.06.2024 у справі №910/466/22, 08.10.2024 у справі №907/878/23, 31.10.2024 у справі №912/2308/23, 13.03.2025 у справі №910/18717/23, 29.04.2025 у справі №910/2697/24).
У п.7.50 постанови Верховного Суду від 01.05.2025 у справі №910/9107/20 викладено висновок, відповідно до якого: вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації; зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Верховний Суд вказав, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат; суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, 16.11.2022 у справі №922/1964/21; постанови Верховного Суду 16.11.2022 у справі №922/1964/21, 27.02.2024 у справі №916/2239/22, 05.03.2024 №912/3432/23, 15.05.2024 у справі №922/2738/21, 15.04.2025 у справі №910/6138/24; додаткові постанови Верховного Суду у складі колегії судді Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20, 12.07.2024 у справі №913/205/23).
Відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України визначено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч.4 ст.129 ГПК України, однак, ч.5 наведеної норми визначає критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
У відповідній постанові зазначено, що на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч.4 ст.129 ГПК України, визначені також положеннями ч.ч.6,7,9 ст.129 ГПК України.
Як роз`яснено у відповідній постанові, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч.4 ст.126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5,6 ст.126 ГПК України). Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст.129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, як вказано у вищезгаданій постанові, керуючись ч.ч.5-7,9 ст.129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічні висновки щодо застосування ч.4 ст.126, ч.ч.5-7,9 ст.129 ГПК України також викладені у постанові Верховного Суду від 01.05.2025 у справі №910/9107/20, додатковій постанові Верховного Суду від 04.03.2026 у справі №909/359/25.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 №911/1964/21 вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У даній справі позивач не скористався своїм правом та не подав клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу та не посилався на не співмірність відповідних витрат відповідача.
Втім, суд не вбачає підстав для покладення витрат відповідача у розмірі 54 000грн, які він має понести на оплату професійної правничої допомоги, у повному обсязі на позивача.
Так, розмір заявлених витрат майже вдвічі перевищує орієнтовний розмір таких витрат, що вказав відповідач у першій заяві по суті – відзиві (30 000грн).
Окрім того, витрати у відповідному розмірі не є обґрунтованими, пропорційними до предмету та складності спору, враховуючи предмет спору, кількість підготовлених процесуальних документів адвокатом, що прийняті судом, поведінку сторін, обсяг дійсно наданої необхідної допомоги адвокатом.
У даній справі заявлені вимоги про повернення орендованого майна та стягнення неустойки за користування майном без договору оренди і таку справу не можна віднести до категорії складних, незважаючи на те, що в ній призначена комплексна судово-почеркознавча та судово-технічна експертиза документів. Разом з тим, така справа не є легкою, оскільки потребувала дослідження певної кількості документів, значна частина з яких не стосується безпосередньо суті спору, а містить зразки підписів, почерку та відтиску печатки відповідача. Вирішення цієї справи не впливає на репутацію сторін, така справа не є справою, що викликала публічний інтерес, не містить виключної правової проблеми та не вимагає аналізу значної кількості нормативно-правових актів. Суд приймає до уваги, що представник відповідача не здійснював додатковий збір доказів, а аналізував лише документи, які перебували у розпорядженні відповідача та надані позивачем.Також, суд враховує, що значна частина часу судових засідань витрачена на збір вільних, умовно-вільних та відібрання експериментальних зразків почерку та відтиску печатки, а також пред`явлення до огляду керівнику ТОВ «Енерго-Тех» оригіналів документів, які передаються на експертизу та містять вільні та умовно-вільні зразки, тобто не потребувала значної активності відповідача, що брав участь у таких засіданнях у режимі відеоконференції.
Для визначення дійсно необхідних та фактично наданих послуг, суд бере за основу обсяг наданих послуг, який узгоджений сторонами та прийнятий відповідачем за актом від 07.10.2025 №б/н про надання правничої допомоги, а також надалі має бути сплачений відповідачем. У такому акті визначені лише послуги з підготовки та подачі відзиву, а також участі представника у судових засіданнях. Інші послуги, які фактично надавалися представником відповідача в межах розгляду цієї справи, до зазначеного акту не увійшли (складання інших документів). 
Суд вважає дійсно необхідними, неминучими та пропорційними до складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт та наданих послуг, фактично витраченим адвокатом часом, а також враховуючи середню вартість аналогічних узгоджених сторонами послуг на ринку, витрати на оплату послуг адвоката у даній справі у розмірі не більше 24 000грн (10 000грн  вивчення позовної заяви та доданих матеріалів, консультування, випрацювання правовоїпозиці, підготовка відзиву на позовну заяву; 14 000грн –участь в судових засіданнях).
Інші витрати, які мають бути понесені відповідачем на оплату правової допомоги у розмірі 30 000грн суд покладає на відповідача, який взяв на себе відповідні зобов`язання за договором від 11.06.2024 б/н про надання правничої допомоги, узгодив вартість та обсяг наданих послуг, підписавши акт від 07.10.2025 про надання правничої допомоги, оскільки суд не має повноважень втручатись у відповідні відносини відповідача з АБ.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 232-233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-Тех» (ідентифікаційний код 34533525;09113, Київська обл., Білоцерківський р-н, м. Біла Церква, пров. Будівельників, буд. 1) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Купрум» (ідентифікаційний код 32926204;09100, Київська обл., м. Біла Церква, бульв. 50-ти річчя Перемоги, буд. 12А, кв. 83) про:
- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Купрум» звільнити та повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Енерго-Тех» склад готової продукції транспортного цеху загальною площею 1329,6кв.м, розташований на земельній ділянці загальною площею 0,2047га з кадастровим номером 3210300000:02:015:0049 за адресою: 09113, Київська область, Білоцерківський район, м. Біла Церква, пров. Будівельників, 1;
- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Купрум» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-Тех» 304 500грн – неустойки.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-Тех» (ідентифікаційний код 34533525;09113, Київська обл., Білоцерківський р-н, м. Біла Церква, пров. Будівельників, буд. 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Купрум» (ідентифікаційний код 32926204;09100, Київська обл., м. Біла Церква, бул. 50-ти річчя Перемоги, буд. 12А, кв. 83) 24 000грн в рахунок часткового відшкодування витрат на оплату професійної правової допомоги.
3. Витрати на оплату професійної правової допомоги у розмірі 30 000грн покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Купрум».

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст.257 ГПК України.
Повний текст рішення складено 02.06.2026.

Суддя А.Р. Ейвазова