Справа № 202/446/26
Провадження № 2/202/2402/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року Індустріальний районний суд міста Дніпра

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,
за участю секретаря – Коваленко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом,- 

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2026 року на адресу Індустріального районного суду міста Дніпра засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ОСОБА_1 в особі представника, адвоката Юрченко Аліни Валентинівни, до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , про що свідчить актовий запис про смерть № 430, складений відділом ДРАЦС Авдіївського МУЮ у Донецькій області.
Спадкоємцями за законом після померлої є позивач ОСОБА_1 , її син, а за заповітом – її донька ОСОБА_3 . 
Після її смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина у вигляді 1/5 частки квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належала спадкодавці на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Авдіївської міської ради від 27.04.2000 на підставі рішення № 236, зареєстрованого Державним комунальним підприємством Бюро технічної інвентаризації м. Донецька 12.05.2000 року за реєстровим номером 4888 в реєстровій книзі № 9.
З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті матері, позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лук`янець Лариси Вікторівни, проте остання своєю постановою від 11.12.2025 № 96/02-31 відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на квартиру, отримати дублікати вказаних документів неможливо з підстав, що відповідні уповноважені органи, які здійснювали реєстрацію права власності, знаходяться на тимчасово окупованій території України.
Як вбачається із постанови нотаріуса сестра позивача ОСОБА_3 подала заяву про відмову від прийняття спадщини, тобто відмовилася скористатись своїм правом на отримання спадини після померлої матері. 
Просив суд визнати за  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 1/5 частки квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 68,20 кв.м., житловою площею 48,60 кв.м. Витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX зі змінами, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан. 
Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Вища рада правосуддя рішенням від 11.06.2024 року № 1802/0/15-24 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Авдіївського міського суду Донецької області» змінила з 01 липня 2024 року територіальну підсудність судових справ Авдіївського міського суду Донецької області шляхом її передачі до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 січня 2026 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 19 січня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження. 
Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лук`янець Лариси Вікторівни належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 11 лютого 2026 року закрито підготовче провадження у справі.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином. Відповідно до заяви, документ сформований в системі «Електронний суд» 05.03.2026 року просили суд розглядати справу без їх участі та задовольнити позов.
Представник відповідача Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином через підсистему «Електронний суд». Відповідно до заяви представника відповідача - Малярчик Е.Е., повноваження якої підтверджуються випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, документ сформований в системі «Електронний суд» 09.03.2026 року, просила суд розглядати справу без участі їх представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними доказами.
Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав:
Судом встановлено, що згідно з копією Свідоцтва про право власності на житло від 27 квітня 2000 року, виданого Виконавчим комітетом Авдіївської міської ради Донецької області, на підставі рішення № 236 від 27.04.2000 року, квартира за адресою:  АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності в рівних частках: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про що в Державному підприємстві Бюро технічної інвентаризації м. Донецька 12.05.2000 року внесено реєстраційний надпис за реєстровим № 4888 в реєстрову книгу № 29.
Згідно з копією технічного паспорту від 25.04.2000 року, квартира  АДРЕСА_2 , розташована на 5 поверсі, п`ятиповерхового будинку, має загальну площу 68,20 кв.м, житлова площа 48,60 кв.м.
Відповідно до копії свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2 помела ІНФОРМАЦІЯ_1 , про складено відповідний актовий запис № 430 від 22.10.2013 року.
На день смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина, яка складається з 1/5 (однієї п`ятої) частки квартири АДРЕСА_2 , яка заповідана по заповіту на ім`я дочки спадкодавці – ОСОБА_3 , рідної сестри позивача ОСОБА_1 .
Згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 37155951 від 14.04.2014 року, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано спадкову справу номер у Спадковому реєстрі № 55978649, номер у нотаріуса 43/2014. Місце заведення приватний нотаріус Авдіївського міського нотаріального округу Лук`янець Л.В.
Згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 83583116 від 11.12.2025 року, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано спадкову справу номер у Спадковому реєстрі № 55978649, номер у нотаріуса 29/2025. Місце заведення приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лук`янець Л.В. Додаткові відомості:продовження провадження спадкової справи № 43/2014 яка була зареєстрована у Спадковому реєстрі № 55978649 14.04.2014 року приватним нотаріусом Авдіївського міського нотаріального округу Лук`янець Л.В. (пізніше Покровського районного нотаріального округу) у зв`язку з відсутністю доступу до місця зберігання спадкової справи у зв`язку з тимчасовою окупацією та веденням бойових дій м. Авдіївки Покровського району.
Згідно з копією спадкової справи № 29/2025 заведеної приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лук`янець Ларисою Вікторівною на заміну спадкової справи № 43/2014 (яка не була закінчена у зв`язку з веденням бойових дій) для продовження провадження для завершення спадкування, яка зареєстрована в Спадковому реєстрі за № 55978649, з заявою про відмову від спадщини за законом на користь сина спадкодавці, її рідного брата – ОСОБА_1 , звернулася донька померлої ОСОБА_3 . 
ОСОБА_1 , який зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , прийняв у встановленому законом порядку спадщину, про що свідчить його заява від 14.04.2014 року про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Авдіївського міського нотаріального округу Лук`янець Л.В., зареєстрована за № 107.
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності на квартиру АДРЕСА_2 за жодною особою не зареєстроване.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності на квартиру АДРЕСА_2 за жодною особою не зареєстроване.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта на ім`я ОСОБА_2 відсутнє зареєстроване майно.
Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лук`янець Лариси Вікторівни про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.12.2025 № 96/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері – ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/5 (одну п`яту) частку квартири АДРЕСА_2 у зв`язку з відсутністю достатніх документів. 
Вказане рішення вмотивоване відсутністю правовстановлюючих документів на вказану квартиру, ненаданням заявником відомостей, що містяться на паперовому носії інформації, а саме: будь-якої архівної довідки з реєстрових книг, ведення яких здійснювало Державне комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації м. Донецька, пізніше Державне комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації Ясинуватської міської ради, так як на теперішній час БТІ розміщено на тимчасово окупованій території України.
Місто Авдіївка є центром Авдіївської міської територіальної громади Покровського району Донецької області та відповідно до «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих: Російською Федерацією», затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 - є окупованим Російською Федерацією містом з 29.02.2024 року.
Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
З аналізу вказаної статті вбачається, що особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права). Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпоряджання таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин; 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Наприклад, позов про визнання права власності у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа, позивачем у позові про визнання права власності - особа, яка вже є власником.
Аналогічна позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 10 травня 2017 року у справі № 910/13348/15.
Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.
Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Статтею 370 ЦК України передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності.
У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Відповідно до статті 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.
У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Суд також звертає увагу, що загальновідомим і таким, що не підлягає доказуванню, є факт окупації російською федерацією частини Донецької області, в тому числі м. Донецька, м. Ясинувата, м. Авдіївки, де зберігалися документи, які підтверджують реєстрацію в установленому до 01.01.2013 року порядку права власності позивача на нерухоме майно. 
В судовому засіданні підтверджено право власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , відповідно до рівності часток п`яти співвласників за кожним, - на 1/5 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Проте позивач ОСОБА_1 позбавлений можливості реалізовувати своє право на спадкування після смерті матері через відсутність відповідних відомостей про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та неможливість їх отримання у відповідному бюро технічної інвентаризації через окупацію частини Донецької області, де зберігалися реєстраційні документи, що підтверджують право власності на нерухоме майно.
У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадщина, не залежно від часу її прийняття належить спадкоємцеві з часу її відкриття.
У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
В судовому засіданні безспірно встановлено, що підтверджується копією спадкової справи № 29/2025 заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , донька якої – ОСОБА_3 , відмовилась від спадщини за заповітом на користь сина спадкодавці, свого рідного брата – ОСОБА_1 , який прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_2 – 1/5 частку квартири АДРЕСА_2 , однак свідоцтво про право на спадщину не отримав.
Суд, враховуючи вищевикладене та враховуючи докази в їх сукупності та те, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, вважає за можливе визнати за  ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері  ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/5 частку квартири загальною площею 68,20 кв.м., житловою площею 48,60 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Відносно розподілу судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, то суд вважає, що витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на позивача, оскільки вказаний вище позов виник не через винні дії Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, підстав для покладення витрат на Авдіївську міську військову адміністрацію Покровського району Донецької області немає.
Керуючись: ст.ст. 4, 13, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області (86060, Донецька область, м. Авдіївка, вул. Молодіжна, 5, код ЄДРПОУ 44000591) про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 68,20 кв.м., житловою площею 48,60 кв.м.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Повний текст рішення складено 28 квітня 2026 року. 

Суддя   Л.П. Слюсар