ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткова)
01 липня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 674/1934/25
Провадження № 22-з/820/83/26
Хмельницький апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Костенка А.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,
розглянув в порядку ч 3 ст 270 ЦПК України справу № 674/1934/25 за заявою представника ОСОБА_1 – адвоката Віданової Олени Василівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, розірвання договору та повернення передоплати.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з заявою, суд
в с т а н о в и в:
У листопада 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати договір підряду на встановлення натяжної стелі від 21 серпня 2025 року, укладений між нею та ФОП ОСОБА_2 , стягнути з ОСОБА_2 на її користь передоплату згідно договору підряду на встановлення натяжної стелі від 21 серпня 2025 року в розмірі 124 500 грн, а також судові витрати: вартість послуг за проведення будівельно-технічної експертизи в розмірі 16 000 грн та 20 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 03 квітня 2026 року позов задоволено, розірвано договір підряду на встановлення натяжної стелі від 21.08.2025 року, укладений між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 попередню оплату за Договором підряду на встановлення натяжної стелі від 21.08.2025 року у розмірі 124 500 грн.
Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1 964,96 грн.
Додатковим рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 15 квітня 2026 року, стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 22 000 грн та витрати пов`язані з проведенням будівельно-технічної експертизи у розмірі 16 000 грн.
ФОП ОСОБА_2 подала апеляційні скарги, вважає рішення суду першої інстанції незаконними та необґрунтованими, таким, що ухвалене з істотним порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог та стягненні судових витрат. 
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 16 червня 2026 року апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 03 квітня 2026 року залишено без змін.
Апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 на додаткове рішення задоволено частково, змінено додаткове рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 15 квітня 2026 року, стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12 000 грн, в решті додаткове рішення залишено без змін. 
Представник ОСОБА_1 – адвокат Віданова О.В. подала заяву, в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 13000 грн. 
При цьому адвокат посилається, ухвалюючи постанову від 16 червня 2026 року у справі апеляційним судом не вирішив питання про розподіл судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції. У відзивах на апеляційні скарги було зазначено, що для отримання професійної правничої допомоги, пов`язаної із складанням відзивів у справі № 674/1934/25, ОСОБА_1 уклала Договір про надання правничої допомоги № 13/05 від 13 травня 2026 року, відповідно до якого вартість правничої допомоги із складення відзиву на апеляційну скаргу на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 03.04.2026 становить 5 000 грн (фіксований гонорар), у відзиві на апеляційну скаргу на додаткове рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 15.04.2026 також 5 000грн (фіксований гонорар). Додатково договором передбачений гонорар за судове засідання (в т.ч. в режимі відеоконференції) в сумі - 3 000 грн за кожне судове засідання. Таким чином, розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі становить 13000 грн. 
Колегія суддів вважає, що подана заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 3 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Статтею 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Із положень ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
В силу ч.ч. 2, 3, 8 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову – на відповідача; у разі відмови в позові – на позивача; у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу.
До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними.
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.
Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2020 року у справі № 757/16448/17-ц (провадження № 61-48191св18).
Водночас, у разі, якщо понесені особою витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критеріям співмірності, то за обґрунтованим клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір указаних судових витрат.
Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи з конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
З матеріалів справи вбачається, що 13 травня 2026 року між адвокатом Відановою О.В. та ОСОБА_1 укладений договір про надання правової (правничої) допомоги.
На підставі укладеного договору та ордера, представник позивача – адвокат Віданова О.В. надавала в суді апеляційної інстанції професійну правничу допомогу у справі у вигляді: складання відзивів на апеляційні скарги та представництво інтересів клієнта у суді апеляційної інстанції у справі (участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції).
У відзивах на апеляційні скарги адвокат Віданова О.В. вказала, що попередній орієнтовний розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу складає по 5000 грн, за кожен складений відзив, а також 3 000 грн за участь в судовому засіданні, докази понесення витрат будуть надані відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України протягом п`яти днів після ухвалення апеляційним судом судового рішення.
18.06.2026 року, тобто через два дні після ухвалення апеляційним судом судового рішення, адвокат Віданова О.В. подала апеляційному суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу разом з додатком у вигляді Акту наданих послуг від 18.06.2026 року, відповідно до якого вартість виконаних робіт – 13 000 грн.
Відповідачка, яка зареєстрована в системі «Електронний суд», отримала в електронному кабінеті заяву про ухвалення додаткового рішення, разом з додатками – 19.06.2026 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа, однак не скористалася своїм правом і не заявляла клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу відповідачу у зв`язку з невідповідністю їх розміру критеріям співмірності.
Отже колегія суддів, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру та конкретних обставин справи, вважає, що витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції підлягають стягненню з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у розмірі 13000 грн. 
Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, ч.ч.2,3, ст. 381 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Заяву представника ОСОБА_1 – адвоката Віданової Олени Василівни про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13 000 грн, понесені в суді апеляційної інстанції.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 02 липня 2026 року.
Судді А.М. Костенко
Т.О. Янчук
О.І. Ярмолюк